18 F. A, SMITT. 



Lepralia pallasiana (Tafl. 3, figg. 12 — 17). 



Denna art saknar dock oviceller, hvarföre också embryonerna 

 stanna qvar uti kroppskaviteten, der de lifligt snurra omkring, 

 till dess de äro färdiga att i fria hafvet söka sig ett fäste. 



Sådant ägget först visat sig, fästadt vid midten af kropps- 

 kavitetens ena sida, hade det redan hunnit en storlek, som föga 

 understeg den i dess färdiga tillstånd. Dess färg var ock den- 

 samma röda, vid genomfallande ljus mörka och genomskinliga. 

 Ett tunnt skal öfverdrog det och tycktes vara fästadt vid moder- 

 djurets mantel. När ägget afskiljdes ifrån denna och uttogs ur 

 djurhuset, bibehöll dock skalet sina kanter jemna. Det ägginne- 

 håll, som då spriddes ut, bestod af runda blåsor, inneslutande 

 ljusa, gula korn. Ett annat ägg, 0,18 m.m. i diameter, låg löst 

 uti kroppskaviteten och undergick der klyfningsprocessen. Såsom 

 ett tredje stadium, närmast detta uti utveckling, syntes ett cilieradt 

 embryo, ännu inneslutet inom äggskalet. När embryot frigjort sig 

 ifrån detta och simmar fritt, förändra dess contractioner oupphörligt 

 dess form (tafl. 3, figg. 15 och 16), till dess det blifver mera kon- 

 stant tillplattadt spheriskt, i hvilken form det synes lemna djurhuset. 



Utom de smärre cilier, som bekläda hela embryots yta, eger 

 det nu en tvärrand af större cilier rundtom sig, och i denna 

 sticker fram ett knippe af sex i spetsen knäböjda borst (tafl. 3, 

 fig. 17, a), dem embryot omvexlande drager ett stycke in och 

 skjuter åter ut. Under sina rörelser tycktes embryot begagna 

 dessa borst liksom trefvare, och stundom snurrade det omkring, 

 fästadt med borsten vid något föremål på objectglaset. Slutligen 

 syntes på dess undre sida en hästskoformig upphöjning, som vid 

 jemförelse med de teckningar, Gosse lemnat öfver utvecklingen 

 af Lepralia coccinea? ^), troligast är att tyda såsom ett embryots 

 vidhäftningsmedel vid dess utveckling, sedan det lemnat moder- 

 djurets kroppskavitet. Inom denna upphöjning syntes ett oredigt, 

 mörkare parti, som inneslöt en skarpt begränsad, ljusare area, 

 måhända början till tentakelkransen, men hvars sammanhang med 

 differentieringen af digestionskanalen dock endast en fullständigare 



^) Devonshire Coast: pag. 218; pl. XIII. 



