KUITTSK FÖHTECKNING ÖFVER SKANUIN. HAFS-BHYOZOEK. 127 



ken förekommer vid Englands och Frankrikes kuster, och för 

 denna kan den af d'Orbigny uppgifna karakteren pä intet vis 

 vara utmärkande. Tvertom är en stam utaf denna form alltid 

 ledad, och de första internodierna bestå endast af ett djurhus jerate 

 den spetsiga basen till det följande, så långt detta ligger in till sin 

 äldre granne '). H varje djurhus i stammens nedre del har således 

 sin nedersta fjerdedel fästad vid det äldre inteiiiodiet, den andra 

 fjerdedélen af detsamma uppbär basen till det yngre internodiet 

 och den öfre hälften (i djurhusets fullt utvuxna tillstånd) är fri. 



Men sådan är stammen blott i sin nedre del. Snart 

 vidtager nemligen det andra här ofvan anförda utvecklings- 

 sättet. Sedan den mindre delen af en samknopp vuxit fri och i 

 sitt skal bildat en led, uppstår på samma sätt som förut ett 

 klyfningsplan inåt från den nya samknoppens yttre sida straxt 

 ofvan leden. Derefter uppträder från den motsatta sidan af sam- 

 knoppen ett nytt klyfningsplan. Utgångspunkten för detta är 

 vanligen en åttondedel af ett fullvuxet djurhus's längd ofvan det 

 förra klyfningsplanets. Men ofta varierar detta förhållande något 

 litet, och ehuru detta andra klyfningsplan uppträdt senare än det 

 första, afsnTira sig dock de på detta sätt anlagda nya grenarne 

 nästan samtidigt, den yngsta blott föga högre än den äldre (Tafl, 

 XVI, figg. 1 — 3). Den bas, med h vilken den yngre grenen är 

 fästad vid det djurhus, hvarifrån de båda utgå, är derföre också 

 mindre än basen till den äldre. Mången gång hämmas dess 

 vidare utveckling, och vi se då i stället för den nya gren, som 

 annars här skulle uppstått, blott ett smalt, böjdt rör — det så 

 kallade boi'stet på C. corunta (Tafl. XV, figg. Y\ i''). 



Af denna form har Milxe-Edwards grundat sitt genus C)i- 

 sidia. Utom den nämnda karakteren, hemtad från borstet, hai' han 



') Jfr ofvan! 



Anm.: I eiiliirhet med djurets liigu i sill hus har MiLNK-EuwAUns bcslämt 

 den sida, vid hvilken det första klyfningsphinet upjjlräder, snsoni djurhusets 

 ryggsida, da han säger, att dessa djur föröi<a sig friiu ryggsidan af sitt hus. 

 För alt undvika den tvetydighet i uttryeket, som muste uppstå, dä iifven pä 

 den inotsaita sidan, som af saniuia skäl kau kallas ryggsida, ett klyfnings- 

 plini kan iippslii. licuilar jag liiir liclilj-e ilcniiii hesliitiining h\n\ slauimen. 



