136 F- A. SMITT. 



Ju längre en C. eburnea hinner utveckla sig, desto jemnaré 

 blifva de internodier, som bildas, liksom de ock få ett större 

 antal af djurhus. Dessa senare lägga sig ock allt längri 

 intill hvarandra och få sina mynningar mer och mer riktad! 

 framåt. Slutligen är blott den yttersta toppen af djurhuset fr« 

 och denna, som nu nästan endast bildar mynningens rand, äl 

 ställd framåt i mer eller mindre vinkelrät riktning mot djurhusetl 

 och stammens längd. Vid den vinkel, som på detta sätt uppj 

 står, visar djurhuset ofta en liten knöl-lik uppsvallning utåt 

 Mynningarnes form varierar frän rund till utdragen, med spetsej 

 riktad utåt och uppåt. 



Den ende, mig veterligen, som sökt förklara orsaken till 

 dernas uppkomst och stammens afdelning i internodier, är M. 

 Edwards. Han ser den (1. c. pag. 199) i en trängsel, som skulle 

 uppstå djurhusen emellan. Med ledning af samknoppens utveck- 

 ling kunna vi finna förloppet härvid egentligen bestå deri, att de 

 tvenne öfversta djurhusen i internodiet afsnöra sig tidigare än 

 annars från samknoppens öfriga del. Andamålet härmed synes 

 tydligen vara det att gifva den annars bräckliga stammen en 

 böjlighet, som kan skydda densamma från att afbrytas, fästad 

 som den vanligen är vid rörliga föremål. Derföre se vi också 

 lederna sitta tätast i de nedre delarne, der faran för att 

 afbrytas är störst. Härmed skulle det måhända äfven kunna 

 stå i sammanhang, att de Crisier, som förekomma på mindre 

 djup eller der vågornas rörelser mera träffa de föremål, på hvilka 

 de äro fastade, icke hinna till den höjd eller fä sina internodier 

 så långt och jemnt utvecklade, som de, hvilka finna mera still- 

 het, der de förekomma. 



De mest utvecklade exemplar af C. eburnea, ungefär 25 mm. 

 i höjd, hvilka Riks-Museum förvarar, äro tagne af Prof. LovÉN, 

 fastade vid en Oculina prolifera '). 



Så är också öf vergangen angifven till 



') Af de mått, som äro uppgifna för C. eburnea, anmärka vi här de vigtigaste: 

 Pallas: "ad summum pollicaris" \ Bruguiére öfversätter äfven häruti 

 Pallas; Couch : "from one fourth to one inch" ; Johnston har en liknande 

 uppgift; Hassall säger om sin aculeata: "about an inch in height." 



