138 F. A. SMITT. 



I 



Med en sådan sammansättning blifver emellertid stammen 

 jeranare och mera upprat. Till följe af djurhusens ställning visar 

 den typiskt, framifrån sedd, 4 djurhus i bredd intill hvarandra, 

 under det att bakifrån 5 sådana synas. Men början och slutet 

 af hvarje internodium, isynnerhet uti grenarne, är smalare: först 

 mot grenarnes midt och der en ny gren utgått återkommer den 

 typiska formen, hvarefter de ånyo äro mot toppen afsmalnande 

 och visa der framifrån endast 3 djurhus i bredd. Dessa vexlande 

 förhållanden, förorsakade genom en jemnt och småningom ökad 

 eller minskad förlängning af samknoppen vid klyfningsplanens 

 delning, åstadkommer också en rubbning uti djurhusmynningarnes 

 alternerande ställning, hvilken dock här är långt mindre märkbar 

 än hos de föregående formerna och isynnerhet i stammens öfre 

 delai' lätt undgår uppmärksamheten. De öfversta grenarne, som 

 ej utsända några smågrenar, hafVa också jemnt alternerande djur- 

 husmynningar. 



De ringformiga lederna äro hos denna, liksom hos de öfriga 

 Crisierna, i stammens yngre delar och i deras tidigare stadium 

 ljust gula; men med åldern mörkna de mer och mer. I mikro- 

 skopet äro de likväl äfven då genomlysande och synas gula vid 

 genomfallande ljus. 



Företrädesvis synes denna form tillhöra hafvets djupare re- 

 gioner. Vid Skär i Bohuslän äro de vackraste exemplar upp- 

 tagne, och Särs uppgifver dess förekomst vid Norska kusten på 

 30 — 100 famnars djup. I öfverensstämmelse härmed är den äfven 

 vid Spetsbergen den vanligast förekommande 6Vma-formen och 

 är funnen till och med på de punkter vid Spetsbergens norra 

 kust, hvilka jag tillsammans med GoÉs och Malmgren under 

 expeditionen 1861 kunnat undersöka. 



Fullt utvuxen når den den största höjden bland Crisierna '). 



*) M.-Edwabds säger den vara större än de öfriga arterna af detta slägte; Couch 

 och Johnston uppgifva en tum såsom dess höjd, Särs säger den blifva 30 

 mm. hög. 



