VATTENÅNGANS MEKANISKA EFFEKT. 199 



eller, om vi sätta: 



p = r — Apii, 

 WA=m^Q^—m^+Mc(7\ — T) . (4). 



WA är här det antal värmeenheter, som under expansionen 

 öfvergår till mekaniskt arbete, ^j och ^ äro hvad Zeuner ') 

 kallar ångans inre latenta värme. 



Betecknas expansionsgraden , d. v. s. förhållandet mellan 

 volymerne vid expansionens slut och början, med JE, så är: 



E= "" + J^ (5). 



Eqv. (2), (4) och (5) kunna begagnas i stället för (1), (2) 

 och (3) för bestämningen af effekten vid expansionen. De äro 

 visserligen temligen enkla, men de lemna likväl ej någon tydlig 

 föreställning, hvarken om effektens beroende af expansionen, om 

 ångans förhållande, under det den expanderar, eller det inflytande, 

 som det af vattenångan medförda vattnet utöfvar på effekten. 

 Det bästa sätt att komma till klarhet häröfver torde vara att 

 uppgöra tabeller, angifvande effekten och den återstående ej kon- 

 denserade ångmängden vid olika expansionsgrader och vid olika 

 tryckning. Men härvid uppstår en svårighet, nemligen det infly- 

 tande, som utöfvas af ångans fuktighetshalt; det synes som om 

 det vore nödvändigt uppgöra tabeller för olika halt af fuktighet 

 hos ångan, hvilket skulle i hög grad föröka arbetet vid tabeller- 

 nes uppgörande. Likväl är det, som vi skola se, icke nödvändigt 

 att uppgöra sådane tabeller för mer än torr ånga, då man der- 

 ifrån lätt lan härleda de flesta tabellvärden, som motsvara en 

 gifvon halt af fuktighet. 



Vi antaga för enkelhetens skull M — I, och kadla. fuktig Jiets- 

 grad den mängd vatten i flytande tillstånd, som åtföljer ångan. 

 Betecknas denna fuktighetsgrad vid expansionens början med ?<p 

 så har man: 



n^ = 1 — m^ (6). 



') Grundzüge d. mech. Wärmetheorie, p. 79. 



