227 



Nya och sällsynta mineralier från Verraland. 

 Af L. J. Igelström. 



pMeddeladt den 12 April 1805.] 



Monvnolit. Med detta namn, härledt af grekiska ordet (iovif.inQ, 

 hestähilig, har jag belagt ett nytt vattenfritt antimonat af bly- 

 oxid ni. m., som förekommer vid Pajsbergs jern- och mangan- 

 grufvor (vid s. k. Harstigsgrufvan). Det är dels kristalliseradt 

 i oktaedrar, hvilka sannolikt höra till tetragonala krystallsyste- 

 met, dels derbt såsom körtlar och korn, sittande tillsammans med 

 nedan beskrifne tephroit, på ådror af kalkspat i magnetisk jern- 

 malni. Färgen är gul, pulvret vackert citrongult, eller likt krom- 

 syrade blyoxidens eller uranoxidens färg. Hårdheten = 4,5 — 5, 

 Eg. v. = 5,94. Genomskinande i tunn kant. Har raetallartad 

 fettglans. Ojemnt kornigt brott. 



Från monimoliten kan man, för blåsrör på kol, såväl i små 

 bitar som pulver lätt utreducera metallkulor som har blyets smi- 

 dighet och färg, under det att kolet beslås med gul blyoxid samt 

 med hvit antimonrök. Dessa raetallkulor befinnas vid närmare 

 pröfning utgöras af en legering emellan bly och antimon. De 

 ^tarkaste syror, kolsyrade och kaustika alkalier inverka ej på 

 letta mineral, ej ens vid smältning. Endast efter förutgången re- 

 Juktion med torr vätgas, i rödglödgning, låter mineralet upplösa 

 ^ig i syror. Då bildas ymnigt vatten, hvilket samlar sig i de 

 vallare delarne af det glasrör som användes vid reduktionen och 

 itt svart metallpuifver qvarstår, som sedan med lätthet löses i 

 ■koncentrerad salpetersyra under utveckling af salpetersyrlighet 

 )ch qvarlemnande af en hvit förening af antimonsyra och antimon- 

 -yrlighet, hvilken sistnämnde åter lätt löses i kungsvatten. 



I kult afger monimoliten ej det minsta vatten eller något 

 innat flygtigt ämne, förlorar derföre ej heller någonting i vigt 

 ;ftei- glöilgning i öppen luft, men mörknar något, i borax och 

 osforsalt Ifises ämnet med lätthet och i stor mängd till gula Ldas- 



Öfvers. nf K. Vet.-AIcnd. Fürh., IS/lö, N:o 4. 



