234 CHR. STENHAMMAR. 



gare an af ACHARIUS, blifvit beskrifven af Schrader, under 

 namn af Liehen pulcheUus. Men sedan Wahlenbergs namn 

 blifvit fästadt vid denna visserligen sköna art, må det ursägtas, 

 om man dervid ogerna underkastar sig den nyare lichenologiska 

 renlärighetens stränga prioritets-lag. Det förtjenar dessutom an- 

 märkas, att Wahlenberg redan 1800, året förr än Schrader 

 beskref denna art, under sin första Lappländska resa upptäckte 

 densamma och (enligt hans uppgift i Flora Lapp.) beskref den 

 under namn af Liehen prasinus. Icke utan svårighet har det 

 lyckats mig, att kunna, ehuru sparsammare än jag önskat, i 

 Exsiceat-samlingen lemna denna art, meddelad i exemplar från 

 Herjedalen af K. F. Thedenius och frän Dovre af N. C. Kind- 

 berg men till större delen af Th. Fries. 



N. 214. Lecidea alpestris Sommerfelt * stenotera Nyl. 

 (Lecidea sabuletorum et. alpestris Fries Lieh. Europ. p. 339) 

 och N. 216 Lecidea insignis Naeg. b. muscorum Hepp (Buellia 

 KoERB. Syst. Lieh. G. p. 230) äro båda egentliga fjell- lafvar, 

 men hafva blifvit funna i Helsingland (Bjuråker och Delsbo sock- 

 nar) af J- A. Hartman, hvilkens välvilja jag har att tacka för 

 deras meddelande i Exsiceat-samlingen. Den växtlokal, på hvil- 

 ken de af honom blifvit upptäckta, utgör ett anmärkningsvärdt 

 bidrag till kunskapen om deras geografiska utbredning. — For- 

 men stenotera Nyl. af Lee. alpestris, är icke i något synnerligt 

 skiljaktig från hufvudformen, endast genom stundom mera sam- 

 mangyttrade frukter. Från Lecid. (Buellia) insignis a. skiljer sig 

 b. rmtscorum endast genom magrare och mindre rent hvit thallus. 



N. 218. Lahmia Kwizei. Koeber Parerga Liehen, p. 281. 

 — Under detta namn först beskrifven (1863) såsom en ny med- 

 lem af familjen Caliciei af Koerber, men redan observerad af 

 Flotow och af honom hänförd till slägtet Calicium. Det är mig 

 obekant, om den tillförene blifvit anmärkt inom Sverige. Den 

 förekommer (liksom i Tyskland) i barkens remnor på Populus 

 tremula, ganska ymnigt i Ostergöthland, Jonsbergs socken och 

 flerestädes, har äfven blifvit funnen i Nerike, Göthlunda socken 

 af O. G. Blomberg, och är sannolikt nog allmän, ehuru dess 



