271 



Xågra iakttagelser öfver Zoantharia rugosa. 

 Af G. Lindström. 



Med tafl. XXX, XXXI. 

 [Meddelad! den 10 Maj 1865.] 



Såsom bekant är Steenstrup den förste, hvilken väckt 

 tvifvel ^) om polypnaturen hos de af honom mider nanniet "Cya- 

 thophyller" sammanfattade Zoantharia tabulata och rugosa. Det 

 är vidare bekant, huru M. Edwards och Haime vid uppstäl- 

 landet af dessa sistnämnde stora afdelningar af sina "Coralliaria" 

 fästat uppmärksamheten på de betydande afvikelser från Ac- 

 tinozoa, hvilka de visa i sin byggnad. Dessa afvikelser har 

 slutligen Agassiz i sin monografi öfver de Nordamerikanska 

 Acalepherna -) ansett vara af så stor vigt, att de hädanefter 

 skulle göra all förening af nämnde grupper med Zoantharia apo- 

 rosa och perforata omöjlig. Till alla dessa vigtiga olikheter 

 hos Zoanth. rugosa — den täta och sammanhängande struk- 

 turen såväl af skalväggarne som af septa, hvilka härledas ur 

 ett fyrtaligt system, saknaden af costas, den egendomliga septal- 

 gropen ("fosse septale") i kalkens botten, de rotlika utskotten 

 från skalets spets, tvärväggarne eller tabulee i det inre, dettas 

 ofta cellulosa struktur ^) — till dessa egendomligheter kommer 



'j Om Brachionopodernes og Cyatliophyllernes Pläds i Systemet. 1848. Separ. 

 aftr. sid. 20. 



2) Contrib. to the Nat. Hist. of the Unit. States. Vol. Ill p. 121. 



^) Med få undantag, såsom t. ex. hos Actinia plumosa enligt Thoeeli-, skares 

 kalken hos Actinozoerna af hvilken diameter som helst i tvä lika delar, Z. 

 rugosa deremot kunna endast efter den linie, som följer längs efter septal- 

 gropen eller primär-septum, delas i tvä, hvarandra fullkomligt lika delar. 



Sednast har Ludwig (H. v. Mkyers Palajontographica, Bd 10 sid. 179 och 

 följ.) uppställt åtskilliga af Cyathophylliiiiie bland Aporosu (Kam. Turbinolidse), 

 samt af Zaphrentinse bildat en särskild grupp, Pinnatie. Ehuru hans egna 

 figurer visa den hos dem rådande utvecklingen af septa efter fyrtalet, anser 

 han "tentaklerna" och primär-septa ursprungligen vara sex och fäster icke något 

 afseende vid deras öfriga stora afvikelser från Turhinolidae. 

 Ö/vers. af K. Vei.-Ahad. Förh., Inä5, N:o 5. 



