278 G. LINDSTRÖM. 



hos de flesta öfriga Z. rugosa varseblifver denna tor dem egen- 

 domliga nybildning af skal inom skal, så att dessa t. ex. hos 

 Chonophyllum likna en mängd i hvarandra sittande trattar. Det 

 torde derföre kanske icke vara för vågadt, att förmoda, det djuret 

 stundom fällt sitt operculum och derefter bildat ett nytt. Detta 

 bortfallande af operculum synes hafva inträffat, när det vid för- 

 minskningen af kalkens omfång blef för stort. Det lemnades då 

 qvar i sitt gamla läge utanför den nya skalkanten, fastväxte 

 sällan med denna, bortföll vanligtvis. Hos Calceola gotlandica 

 har det dock, såsom nedan skall anföras, stundom förblifvit 

 qvarsittande. Dessutom torde sådana arter, som bildat sitt skal 

 utan afbrott, alltjemt bibehållit samma operculum. 



Hela denna märkliga företeelse har en stor likhet med det 

 sätt, hvarpå, enligt F. A. Smitts upptäckter ^), reduktionen af 

 djurhuset hos vissa Bryozoer försiggår. Hans beskrifning öfver 

 JEtea argillacea, jemförd med den nu lemnade öfver Goniophyl- 

 lum, ådagalägger bäst den öfverraskande öfverensstämmelsen. 

 Det synes mig, att det tillsvidare måste blifva oafgjordt, huru- 

 vida vi häri få skåda endast spåren af en analog lifsyttring eller 

 antydningar af djupare betydelse om Rugosernas rätta natur. 

 Osannolikt är icke att hos andra skalbetäckta djurklasser en 

 liknande reduktion inträffar. Zoantharia tabulata visa otvifvel- 

 aktigt något dylikt, vissa omständigheter hos Tubipora och kan- 

 ske äfven hos Cyathina antyda att företeelsen icke torde vara 

 fremmande inom Actinozoernas grupp. 



Att den bildning, som här kallas operculum, verkligen bör 

 ega detta namn och icke, såsom många velat, anses analog med 

 ett bivalvskal, vare sig med det mindre hos Hippuriterna eller 

 dorsalskalet hos Brachiopoderna, visar sig af denna dess egen- 

 skap att tidvis bortfalla. Det kan visserligen icke, och minst 

 i anseende till det sätt, hvarpå det är fästadt vid det egentliga 

 skalet, jemföras med operculum hos Gastropoder och Serpulse. 

 Deremot öfverensstämraer det i så fall med det, som finnes hos 



^) F. A. Smitt, Om Hafsbryozoernas utveckling och fettkroppar. Öfrers. af V. 

 Akad. Förh. 1865, sid. 29. 



