NÅGRA IAKTTAGELSER ÖFVER ZOANTHARIA RUGOSA. 283 



skalets mynning. Endast en gång har detta lock funnits fast- 

 sittande på sitt skal, ehuru det eljest just icke kan betraktas 

 som särdeles sällsynt. Yttre sidan visar utom några svaga lon- 

 gitudinella veck, endast tillväxtlinier, som concentriskt sluta sig 

 kring det äldsta, nästan i midten liggande skallagret, hvilket skju- 

 ter ut i en kort trubbig tapp. Denna nucleus är cirkelformig, i öfver- 

 ensstämmelse med de minsta skalens cylinderform, hvilken snart 

 utplattas på ena sidan, då skalet lutar sig mot andra föremål. 

 Det är således i midten som detta lock är tjockast och tillfölje 

 deraf utanpå convext, under det att den inre sidan är nästan 

 concav. Ofre skalkanten är vida tjockare än de nästan hvassa 

 och tunna sidokanterna. Vid denna öfre kant är genom ho- 

 pandet af jemnhögt sittande tillväxtlinier en smal yta bildad, men 

 långtifrån af det regelbundna utseende, som den trekantiga arean 

 hos Calc. sandalina företer. På den inre sidan går en longi- 

 tudinell och smal kam utefter midten, så att denna sida delas 

 i två lika stora fält. Denna kam afsmalnar och försvinner nä- 

 stan på halfva afståndet från nedre skalkanten. Den når sin 

 största höjd och bredd på ett par millimrs afstånd från lås- 

 kanten, då den äfven upphör. Detta lilla afstånd intages af 

 en liten, aflång grop, hvilken begränsas af tvenne smala strålar 

 eller lister, som utgå frän en gemensam puntt på låskantens 

 midt, derefter divergera och omsluta den ovala gropen, samt 

 åter närma sig, i det de på hvar sin sida tätt sluta sig till 

 midtellisten och bekläda dennes sidor innan de försvinna. På 

 ömse sidor om dessa bildningar betäckas de båda sidofälten af 

 svagt upphöjda, smala mot skalets midtellist bågformigt böjda 

 strimmor till ett antal af 18 — 20 på hvar sida. De äro nästan 

 parvis ordnade, dock med särskild begynnelsepunkt för hvarje 

 särskild strimma vid låskanten. Tätt intill och parallelt med 

 denna kant löper en grund ränna, endast afbruten af midtel- 

 gropen. 



Detta lock har,' i likhet med den föregående artens, varit 

 afFallande. Dock ger utseendet stundom vid handen, att ett och 

 samma lock suttit qvar under den fortgående inskränkningen af 



