288 G. LINDSTRÖM. 



stående slägte. Tvifvelsutan bör slägtet Calceola, så som det 

 nu blifvit begränsadt, uppställas inom familjen Cyathophyllinae 

 jemte de öfriga liknande arterna. Under det att Goniophyllum 

 får sin plats i närheten af Omphyma, närmar sig Rhizophyllum 

 med sina starkt utbildade blåsor och sina obetydliga och svagt 

 tandade septa så nära till Cystiphyllerna, att man snarast kan be- 

 trakta detta slägte som en mellanlänk emellan dessa och Cyatho- 

 phyllinae. Den förnämsta skillnaden emellan Rhizophyllum och 

 Cystiphyllerna ligger deri, att desse sakna en fullständig och 

 tydlig septalgrop och till hela sin massa äro cellulosa. Hvad nu 

 åter beträffar Calceola, så närmar bildningen af lockets inre yta 

 henne till Goniophyllum, men deremot aflägsnas hon från detta 

 slägte genom den inre strukturen, hvilken mest liknar den hos 

 Chonophyllum, der man, såsom bekant, äfven ser dessa smala, 

 tunna och trattformiga lager. Provisoriskt skulle man då kunna 

 uppställa Calceola emellan Goniophyllum och Chonophyllum. 

 Serien skulle då blifva: Chonophyllum, Calceola, Goniophyllum, 

 Omphyma, Rhizophyllum, Cystiphyllum. 



Det gifves anledning att förmoda, det äfven andra familjer 

 än Cyathophyllinae inom sig hyst lockbärande arter. I de äldsta' 

 lagren vid Wisby hittas nemligen ej sällan ett fossil, hvilket 

 synes mig hafva naturen af ett lock till en af arterna inom 

 familjen Zaphrentinse. Det har en oregelbundet triangulär form 

 med afrundade hörn, är vanligen mycket tunnt och nästan con-j 

 cavt på yttre sidan. Nucleus ligger antingen i midten eller åt! 

 sidorna. På inre ytan visar sig ett triangulärt eller halfcirkel-| 

 formigt fält, kring hvilket skalkanterna bilda ett uppstående 

 bräm. Detta inre fält är glatt, stundom oregelbundet bugtigt, 

 samt försedt med 8 — 9 hårfina parallela och raka strimmor, som 

 utgå från en och samma kant. Denna bör således betraktas 

 som låskanten och de båda andra, der de sluta, som sidokan- 

 terna. I fördjupningen innanför brämet bilda mellanrummen! 

 emellan dessa strimmor små gropar. Detta operculum tillhör 

 således en från de föregående helt och hållet skild typ, utan 

 framskjutande list i midten, men torde dock hafva tillhört ett 



