328 L. niNMAN. 



värmemängden, betecknad med q, vara lika raed p (606,5 -{- 

 0,3 , (<^^ — t)) enligt Regnault's formel. Den smälta kroppens 

 värmeqvantitet blir då uttryckt med 



L-^cXT—tJ = —p-- 



för vigtsenheten. Men om c^^ betecknar spec. värmet från O till 

 t och c detsamma emellan 0° och T" så är c (.7' — t ) — cT — c^t 

 och följaktligen 



I fråga om tackjern har jag, så noga det låtit sig göra, sökt 



bestämma , samt genom antagandet af c ^ = 0,12, som för 



mitt ändamål var tillräckligt noggrannt, äfven qvantiteten c,^„. 

 Särskilda undersökningar hafva visat, att c^^ för olika tackjerns- 

 sorter kan variera emellan 0,12 och 0,13, och denna variation är 

 nästan utan inflytande på resultatet, emedan t^^ sällan öfversteg 30 . 



För utrönandet af L, tog jag två fullkomligt lika kärl, in- 

 förde i det ena sådan metall, som nyss stelnat, och i det andra 

 sådan, som ännu icke stelnat. Det förra kärlet gaf då värdet 

 af cT; det sednare af L + cT, och när T antages lika för båda, 

 erhålles värdet af X. 



Till en början använde jag ganska stora kärl af trä, men 

 måste öfvergifva dem, emedan för många svårigheter mötte att 

 bestämma tackjernets absoluta värmemängd, i anseende till trä- 

 väggarnes nödiga tjocklek och bestämmandet af deras i hvarje 

 särskildt fall under blandningarne upptagna värmemängd. Men 

 med iakttagande af, att temperaturerna t^ och t^^ i hvarje obser- 

 vation voro nästan lika för hvardera kärlet, torde man lätt inse,. 

 att de fel, som vidlådo i ena experimentet cT och i det andra 

 L + cT, så nära upphäfva hvarandra, då cT subtraheras från 

 I. + cT, att resultatet L är användbart. 



Det är på detta sätt jag genom 8 bestämningar af c T och 

 Tj + cT funnit L för godt s. k. halfveradt smidestackjern utgöra 

 47,3 värmeenheter. 



