332 L. RINMAN. 



Genom särskilda undersökningar och med begagnande af j 

 Kapten O. Byströms pyroraeter, fann jag specifika värmet hos 

 det engelska gjuttackjernet vara 0,13, men för Harnästackjernet 

 0,12 för temperaturdifferensen O" — 200°. 



Båda dessa tackjernssorter, upphettade på en gång i en och 

 samma muffel, således till en och samma temperatur, vid hvarje 

 af här nedan anförde experimenter, gåfvo: 



Engelskt. Härnäs. 



l:o 159,2 v. e. 151,7 v. e. 



2:o 154,9 v 149,7 » 



3:0 164,2 » 153,0 » 



Dessa olika värmeenheter hos båda tackjernssorterna vid 

 en och samma temperatur i hvarje af dessa tre experimenter visa 

 tydligen, att deras specifika värme äfven vid dessa temperaturer 

 är olika. 



I ändamål att visa, huru många grader Cels. motsvara en värme- 

 enhet hos nyss smält och hos nyss stelnadt tackjern, icke för att 

 dymedelst bestämma temperaturen, utan endast för att lättare 

 bedöma storleken och betydelsen af de differenser, som ega rum, 

 sä väl vid de här angifna särskilda osbervationerna som hos 

 smältningstemperaturen hos de mest olika slags tackjern, som 

 representeras af det engelska och af Härnäs, skall jag vidare 

 anföra följande. Dervid är att märka, att de misstag i afseende 

 på de högre temperaturernas absoluta värde, som i brist af nog- 

 .granna bestämningar sannolikt här göras, obetydligt inverka på 

 de resultat vi söka, nemligen temperaturdifferenserna. 



Genom användande af Byströms pyroraeter angafs tem- 

 peraturen till 990° vid ett tillfälle, då det engelska tackjernet 

 visade 165 v. e. Derigenom skulle detta tackjerns specifika värme 

 hlifva 0,167 och, med afseende på nyss anförde undersökningar, 

 för Harnästackjernet 0,157 för temperaturskillnaden 0° och 990 . 

 Med största sannolikhet kan man derföre vidare antaga för värme- 

 qvantiteterna 210, hos de till smältpunkterna upphettade tackjern- 



