I 



UNDERSÖKXINGAU OM SMÄLTNINGSVÄRMET. 333 



sorterna ') i fråga, respektive minst 0,17 och 0,16 spec. värme. 

 Derigenom erhålles en skillnad i sinältningstemperatur af 70". 



En annan väg till denna siffra gifves deruti, att jag be- 

 stämde värmeqvantiteten hos en masugnsslagg, då den började 

 stelna eller då den nyss var smält, till 376 v, e. Plattner 

 hade redan längesedan bestämt, att en masugnsslagg med ganska 

 nära identisk sammansättning med den ifrågavarande ') smälte 

 vid samma temperatur som en legering af 76 delar guld med 24 

 platina. Af de två experimentatorer, Bkcquerel och Saint 

 Claire Deville, hvilka nyligen behandlat frågan om platinans 

 smältpunkt, kunna vi här föredraga den sednare tills vidare och 

 med honom anse platinans smältpunkt ligga under 1900", således 

 antagligen vid 1800", samt guldets något lägre än Pouillet, an- 

 tagligen vid 1030. Derigenom skulle ifrågavarande legering kunna 

 sägas smälta vid 1210" i rundt tal'), och vidare beräknas spe- 



376 

 cifika värmet för flytande masugnsslagg = 0,31. Jag fann 



tillika, att den hetaste masugnsslaggen gifver 430 värmeenheter; 



den skulle således ega en temperatur af omkring = 1400". 



^ ^ ^ 0,31 



Varmare kan naturligtvis icke tackjernet vara, som ligger under 

 slaggen och närmast ugnens botten. Följaktligen, och då, som vi 

 snart skola se, tackjernets högsta värmeqvantitet var 300 v. e.^ 



') Ifrågavarande siffra 210 är icke direkt funnen för engelskt gjuttackjern r 

 men det är klart, att densamma gäller äfven för detta — eller att den möjligen 

 är något lägre. 

 ^) Ifrågavarande slagg från V. Bredsjö är ieke nu undersökt; men 1852 års slagg 

 från samma masugn hade nedanstående sammansättning. Plattner's under- 

 sökning omtalas i Percv's Metallurgy (London 1861) p. 48, der slaggens- 

 sammansättTiing äfven omtalas. 



Plnttners slagg. V. Bredsjö. 



Ki,elsyra .58. .58. 



Lerjord 6. 4. 



Kalkjord 22. 16. 



Talkjord 10. 17. 



Mangano-xidul 2. 0. 



Jernoxidul 2. 5. 



') Obs. Rt.bberos formel i Poggend. Ann. 1847. 



ÖfverK. of K, Vet.-Akad. Förh. Arg. 22. N:o 5. 5 



