337 



Om några Thialdin-salter. 

 Af E. Brusewitz och M. Luthander. 



[Meddeladt den 10 Jlnj 1865.] 



Den af LiEBiG och Wöhler år 1847 anmärkta iakttagelsen 

 om svafvelvätets inverkan på en lösning i vatten af ättiksyre- 

 aldehydens förening med ammoniak, ledde till upptäckten af en 

 för den tiden särdeles intressant produkt, hvilken, oaktadt den 

 innehåller svafvel såsom konstituerande beståndsdel, icke sönder- 

 delas genom inverkan af syror vid vanlig temperatur, utan tvärt- 

 om ger med dem upphof till saltartade föreningar, hvarvid 

 den svafvelhaltiga produkten förhåller sig i så måtto fullkomligt 

 analogt med förut kända organiska alkaloider, att den förenar 

 sig med en eqvivalent af en saltbildande väteförening samt en 

 atom af en syresyras första hydrat. Efter den tiden hafva flera 

 dylika svafvelhaltiga baser blifvit uppmärksammade. 



Den svafvelhaltiga bas, som bildar sig vid ofvannämnde 

 reaktion, erhöll af sina upptäckare namnet Thialdin på grund af 

 de kemiska kroppars konstitution, hvilka lågo till grund för dess 

 första framställande. Sednare, af Weidenbusch anställda försök 

 hafva eraedlertid visat, att thialdin kau framställas på helt annan 

 väg, neraligen genom att med ammoniak behandla den produkt, 

 hvilken erhålles såsom en tjockflytande klar olja, då vätesvafla 

 fortfarande iuledes uti ättiksyrans aldehyd. I båda dessa fall 

 uppstår thialdin under det att svafvelammonium samtidigt bildas, 

 men i förra fallet bildas äfven vatten, såsom synes af följande: 

 3 (C*il*0^- . W¥k^) + 6MS = Ci-^fli3;pfS4 + 2NU^S + 6M 



aldehyd-ariiinoniak thialdin 



{ 3(c*H*s--^j +MS i +mu''= cm^ms* + 3?*h*s 



svafvel-aldehyd-svafvclväte. 



De intressanta företeelser thialdin i flera hänseenden erbjuder 

 och ibland hvilka dess förhållande att vid behandling med sal- 

 petersyrad silfveroxid sönderfalla på ett sådant sätt, att svafvel- 



Ofvem. iif K. Vet.-Akad. Förh. lulio. N:o 5. 



