342 E. BRUSEWITZ OCll M. LUTUANDER. 



Stämmer Emedlertid torde man häraf inse att saltet är sam- 

 mansatt enligt den angifna formeln. 



Cyanvätesyrad tldaldin. Sättes en lösning af cyankalium till 

 en lösning af thialdin i svafveisyra, så utvecklas till att börja 

 med något cyanväte och ingen fällning bildas, men efter tillräcklig 

 tillsats af cyankalium fås en hvit fällning, som är olöslig i öfver- 

 skjutande cyankalium. Samtidigt bildas en olja på vättskans yta. 

 Sjelfva vätskan är fortfarande färglös, men blifver mörkröd efter 

 några timmar, hvarefter såväl oljan som fällningen öfvergår till 

 kristaller, hvilka lösas med lätthet uti eter samt derutur kunna 

 omkristalliseras. Vid behandling af den omkristalliserade cyan- 

 vätesyrade thialdinen med utspädd svafveisyra erhölls ett svafvel- 

 syradt salt kristalliseradt, som, såvidt man kan sluta af de deruti 

 ingående svafvelsyre- och svafvelhalterna, icke utgjordes af annat 

 än sur svafvelsyrad thialdin. Att vid detta svafvelsyrade salts 

 afdunstning under exsiccator en ganska tydlig lukt af svaf- 

 velsyrlighet förmärktes torde böra omnämnas. Analyserna på 

 det härvid bildade svafvelsyrade saltet äro upptagna under III 

 och IV vid refererandet af analyserna på den svafvelsyrade 

 thialdin. 



Rhodanvätesyrad thialdin fås genom tillsats af rhodankalium 

 till en lösning af thialdin i svafveisyra, men någon fällning upp- 

 står ej vid första tillsatsen af rhodankalium, sannolikt af den 

 orsak att rhodanvätesyra frigöres under det kali mättar den i 

 thialdinsaltet befindtliga ena atomen svafveisyra. Tillsättes der- 

 emot rhodankalium i öfverskott, så utkristalliserar, under utveck- 

 ling af mycket gas (hvilken dock ej blifvit på annat sätt under- 

 sökt, än att den icke utgöres af kolsyra eller vätesvafla) ett salt, 

 som under mikroskop synes utgöras af monokliniska prismer. 



Sur svafcelsyrad thialdin, C^^H^'^'l^S* + 2ilS. Utspädd svaf- 

 veisyra löser thialdin med mycken lätthet, men lösningen rear- 

 gerar alltid starkt sur, äfven om thialdin blifvit tillsatt i större 

 qvantitet, än syran förmått lösa. Vid afdunstning af lösningen 

 bildas mycket af den ofvan anförda sönderdeiningsprodukten. 



