422 K. A. HOLMGREN. 



Att på ett ötvertygande sätt uppvisa motsvarande förhållanden 

 vid vibrerande luftkolonner har varit förenadt med svårigheter 

 på grund deraf, att man hos dessa alltid framkallat rörelsen på 

 det sätt, att den i hvarje fall lägsta partialtonen blifvit den 

 ojemförligt starkaste och öfverröstat de högre, så att örat ensamt 

 ej förmått upplösa tonsuraman. Som bekant är, gifva de af 

 Helmholtz inrättade resonnatorerna förträffliga medel att kringgå 

 denna olägenhet derigenom, att de från örat utestänga alla rörel- 

 ser utom den, som ligger till grund för deras egen ton och som 

 de märkHgt förstärka. 



Förberedelserna till en undersökning öfver ljudvågsbildningen 

 i rör med särskildt afseeiide pä betydelsen för densamma af den 

 luftström, hvarmed ljudet i labialpipor uppväckes och underhålles, 

 och i allmänhet öfver förloppet omkring ljudspringan, hafva ledt 

 till ett medel att med ett vanligt labialmunstycke lätteligen åstad- 

 komma en mångfald af olika rörelseformer hos luftkolonnen i 

 röret. Detta medgifver att efter behag modifiera de särskilda 

 partialtonernas — äfven grundtonens — styrka och utgör der- 

 före — som mig synes — ett medel att mera direkt och påtag- 

 ligt än med några hittills kända försök ådagalägga den samti- 

 diga tillvaron af flera olika toner utgångna frän ett och samma 

 enkla tonverktyg. Och då Helmholtz') sjelf väntar motsägelser 

 i hvad hans åsigter rörande denna fråga afvika från äldre före- 

 ställningssätt, så torde dessa preliminära försök kunna meddelas, 

 redan innan de åtföljas af redogörelsen fur de undersökningar, 

 som de voro ämnade att inleda och förbereda. 



2. Det är bekant, att de toner, som ett isoleradt labial- 

 munstycke gifver, äro särdeles svaga. Den stora mängd at för- 

 stärkningsapparater, som följaktligen kunde ifi-agakomina föl 

 studiet af dessa toner, sökte jag ersätta genom att å ömse sidor| 

 om munstycket anbringa ett resonnansrör, som efter behag kunde 

 förlängas eller förkortas. Härigenom uppstår således en labial- 

 pipa, med hvilken efter obetydliga omändringar kan erhållas! 



^) Jfr Die Lehre von den Tonempfindungeii, s. 98 och följj. 



