428 K- A. HOLMGREN. 



Den bifogade skalan är ämnad att åskådliggöra den ordning, 

 i hvilken de särskilta partialtonerna enligt ofvannämnda upp- 

 fattningssätt borde framkomma, om lamellen nedskjötes från H. 

 Hon framställer nemiigen delningspunkterna för en rät linea (skil- 

 naden mellan tvenne på livarandra följande munhöjder, som borde 

 gifva ,t<i), som är uppdelad i tredje-, fjerde-, femtedelar o. s. v. 



Man jemförc nu den ordning, i hvilken dessa delningspunkter 

 följa efter hvarandra, med de särskilda partialtonernas ordnings- | 

 följd i tabellen '). Den första ton, som hörbart framträdde vid 

 lamellens nedskjutning, var ^4 '). Derefter följde i behörig ord- 

 ning efter hvarandra: ^^3, ^5, ^4, ^^5, ^3, /^4, ^5 och ändtligen 

 ^1, hvars motsvarande munhöjd {H^^^) börjar en ny period af 

 munhöjder eller en ny sammansatt våg i det primära systemet. | 

 Med denna ton borde en serie af öfvertoner till ^^ hafva gemen- 

 sam munhöjd. Men af tabellen synes att H^^^ icke allenast öfver- 

 skjuter de motsvarande munhöjderna för jn^, ^5, ^g o^^ /^3 (j^ 

 observationerna n:o 12, 13, 14 och 15) utan till och med — 

 enligt observationerna n:o 10 och 11 — skjuter upp öfver de 

 munhöjder, som motsvara ^7 för m — Q och /n^ för m = 7. Dessa 

 skenbara afvikelser från den ofvan antydda teoriens förutsägelser 

 låta emellertid förklara sig i enlighet med densamma och rubba 

 icke riktigheten af det antagande, som utgör dess utgångspunkt 

 I den utförligare framställningen af ifrågavarande ämne skall 

 detta närmare utvecklas. Här torde det vara nog att fästa upp- 

 märksamheten derpå att — som ofvanstående tabell visar — 

 våglängderna I växa med tilltagande m och det så, att de för, 

 alla de särskilda öfvertonerna slutligen blifva för långa för att 

 med den grundtons våglängd, som motsvarar H^'^\ passa in i den 

 harmoniska serien ^). Derjemte torde ock böra erinras om de 



') Jfr kolumnen f^. 



2) De hela talen bredvid vissa af skalans delningspunkter hänvisa till tabeller 

 och angifva, hvilka delningspunkter och observationer vid ifrågavarande jem 

 förelse böra anses motsvara hvarandra. 



3) Detta sednare förhållande bestyrkes ock af en stor mängd försök, som ]^ 

 anställt med särskilt afseende på denna fråga. Sammanhanget härvid anser jaf 

 kunna uppvisas, och skall detta jemte åtskilliga resultater, som deraf följa, — ' 

 som jag hoppas — snart kunna framställas. 



