436 K. A HOLMGKEN. 



betraktas såsom enkel, blitVer man illa tillfreds med de toner, 

 som man på detta sätt erhåller. A ena sidan hafva enkla toner 

 af orgelpipor — med undantag måhända af mycket låga — hit- 

 tills, såvidt jag vet, icke kunnat direkt framställas, och utan sina 

 öfvertoner gifva alla toner ett intryck af egendomlig tomhet och 

 relativt djup; å andra sidan vill man gerna af samma anledning, 

 uppfatta tonsummor, äfven dem som dessa pipor gifva, såsom 

 enkla toner. Vid det fall att partialtonskifvan samtidigt gifver 

 liera toner med annan proportion af inbördes styrka än den, som 

 förefinnes vid vanliga orgelpipor, t. ex. jemte stark /lv^ äfven jn^, 

 jii.^ och iLi-^ hvilket kan åstadkommas genom att med någorlunda 

 stark ström anblåsa henne närmare mynningen — uppstår, isyn- 

 nerhet för en musiker, en verklig förvirring i afseende på den 

 förmenta enkla ton, som Ijudar, Dessa toner förekomma nem- 

 ligen icke till den inbördes styrka, som de hafva vid vanliga 

 instrumenter, och då de tillika hafva sina ljudmaxima och minima 

 i olika punkter, så inträffar lätt, att en ton Ijudar starkare i det 

 ena örat en annan i det andra; och vid minsta rörelse på huf- 

 vudet förändras detta förhållande. Men om man förlägger an- 

 blåsningsstället t. ex. till tredjedelen af pipans längd och först 

 ställer lamellen så att ^3 höres ensam och sedan skjuter ned 

 densamma tilldess, att ju-^ och jbi^ (svag) ljuda tillsammans '), så 

 bibehåller man uppfattningen af tvenne toner, och det lyckas 

 sedan icke ens med ansträngning att bilda sig föreställningen om, 

 att här endast skulle vara en enda ton förhanden. En sådan 

 föreställning ger ännu säkrare vika — äfven för den som eger 

 stort välde öfver sin hörselapparat — om han under det pipan 

 Ijudar förflyttar sig till olika ställen i rummet, emedan dervid 

 den svagare tonen naturligtvis förr upphör att vara hörbar än 

 den starkare, och emedan dessutom äfven på kortare afstånd, af 

 ofvan anförda skäl en ton mäste höras svagare, en annan star- 

 kare uti olika punkter af rummet. Tydligen är det tjenligt att 

 härvid hafva det ena örat slutet. 



*) Härtill fordras något kortare pipor t. ex. af omkriug 400 m.ui. och der- 

 under. 



