444 L. RINMAN. 



För bestämmandet af kollialten valde jag den method, som 

 Professor V. Eggertz uppgifvit i Jernkontorets Annaler 1862. 

 Denna method grundar sig på upplösning af det fint fördelade 

 stålet eller kolbundna jernet förmedelst jod vid O" temperatur, 

 dervid den olösta återstoden, enligt gjord noggrann undersökning 

 af densamma, efter afdrag af den genom särskildt försök bestämda 

 grafiten, innehåller 60 proc. rent kol. För de ändamål, hvilka af- 

 sågos med förevarande undersökningar, är denna method till- 

 räckligt noggrann och i allmänhet för praktiska behof mycket 

 användbar, då den haudhafves med största möjliga likformighet. 

 Det var emellertid under bestämmandet af qväfvehalten på förut- 

 nämnde sätt, som jag fann en märklig omständighet med det i 

 ohärdadt stål befintliga kolet, jemfördt med kolet i härdadt stål. 



Härdadt stål, löst i chiorvätesyra eller utspädd svafvelsyra 

 med eller utan noggrannt utestängande af luften och med eller 

 utan tillhjelp af^ värme, lemnar icke någon kolhaltig återstod. 

 Caron fann äfven detta'). Om någon kolhaltig återstod upp- 

 kommer, så härrör denna af något litet stål, som icke tagit del 

 i härdningen, och uppkommer derföre under lika omständigheter, 

 som det ohärdade stålets olösta kol. 



Ohärdadt stål, om det löses i chiorvätesyra eller utspädd 

 svafvelsyra med hjelp af högsta möjliga värme och med någor- 

 lunda utestängande af luften, t. ex. i en väl betäckt bägare eller 

 ännu bättre i en kolf med trång hals eller också i en retort, 

 lemnar äfvenledes icke något olöst kol; men om lösningen icke 

 ifrån början eller i god tid understödjes af värme, så uppkommer 

 olöst kol, hvilket vid sednare gjord upphettning icke löser sig. 

 Huruvida luftens tillträde eller utestängande har ett väsentligt 

 inflytande kan jag icke bestämdt säga. Lösningen med tillhjelp 

 af högsta möjliga värme kan icke beqvämt försiggå, om man 

 icke ställer så till, att de bortgående sura ångorna af chlorväte- 

 syran, eller vattnet i den utspädda svafvelsyran kondenseras till 

 större delen och rinna tillbaka i lösningen. Som redan är nämndt, 

 har luften icke blifvit fullkomligt utestängd; men nyssnämnde till- 

 *) Compt. rend. 1863. 



