LICHENOLOGISKA ANTECKNINGAR. 455 



Thcdloidhna candidiim, vesiculare och rimulosum, Biatora rivn- 

 Josa, Rhexophiale corojiata, Lecidea Mosigii, elata, speirea, tur- 

 gididn och tenehrosa^ Buellia stigmatea och conciima ß ef figurata, 

 ScMsmatomma pericleum, Polyhlastia Sendtneri och hyperborea, 

 Pyrenopsis hcematopis ß terrigena. 



Betraktas na heia det af mig besökta området med hänsyn 

 till de olika regionerna, så omfattar det den öfversta gränsen af 

 barrskogsregionen, vidare björkregionen och slättfjellsregionen upp- 

 emot snögränsen. Men alldenstund björkregionen i lichenologiskt 

 afseende företer föga eller intet egendomligt, kan den lämpligast 

 sammanslås med barrträdsregionen, hvarefter endast 2 regioner 

 uppkomma, nemligen trädregionen och slättfjellsregionen. Då emed- 

 lertid ingendera af dessa regioner blifvit af mig undersökt i hela 

 sin utsträckning, i det att blott, så att säga, den öfversta randen 

 af den förra samt den nedre och mellersta delen af den sednare 

 blifvit något närmare genomforskad, är det naturligt, att en 

 genomförd skildring af 1 af vegetationen i de båda regionerna ej 

 bär kan lemnas. Dessutom är, så vidt jag kunnat finna, olik- 

 heten mellan de lafarter, som i båda regionerna kunna före- 

 komma, d. v. s. jord- och s^en-Iafvar, ej synnerligen stor, i det 

 att samma arter — med några få undantag, som i det följande 

 närmare skola antydas — träffas såväl lågt ned i dalarne, som 

 högt upp på fjellplatäerna. Jag vill således inskränka mig till 

 en kort öfversigt af de arter, som genast falla i ögonen och i 

 följd deraf ha något inflytande på vegetationens utseende, för att 

 pa detta sätt ge en föreställning om lafvegetationen i de båda 

 •regionerna. 



Om från denna synpunkt trädregionen först tages i betrak- 

 tande, sa karakteriseras den väl närmast af trädlafvarne, hvilka 

 dock mest utmärka sig genom sitt ringa artantal och genom från- 

 varon af en mängd, i sydligare trakter förekommande, allmänna 

 arter. Fåfängt söker man nemligen här de eljest så allmänna 

 Ecernia furfaracea och pruiiastri, Xanthoria parietina, Phywia 

 ciliaris och pulverulenta. Usnea barbata förekommer väl, men 

 sparsamt och utan frukt, Runudina calicaris endast i förkrympta 



