460 v. J. HELLBOM. 



Jordlafvarne äro, såvida man hit äfven räknar de på mossa 

 växande, livilka väl också med de förra stå i närmaste samman- 

 hang, säkerligen de talrikaste såväl med afseende pa artantal 

 som mängden af individer. De tillhöra, med de få undantag, 

 som redan förut blifvit anförda, utan åtskilnad både fjellslätterna 

 och trädregionen. Den allmännaste jordlafven är utom all fråga 

 Pssora atroriifa samt dernäst Biatorina cumulata. Till de all- 

 männare arterna höi'a vidare Sphyridimyi hyssoides och placo- 

 'phyllwn (bäst utbildad i björkregionen), Biatora decolorans och 

 eastanea. De märkligaste jordlafvarne äro för öfrigt Bceomyces 

 rosens, Årthrorapliis flavovirescens, Pannaria hypnorum och hrun- 

 nea, Solorina crocea och saccata^ Peltigera venosa, Rinodina tur- 

 ^facea och mniaroea, Biatora miscella, Toninia squalida, Der- 

 matocarpon cinertum, samt de endast fjellplatåerna tillhörande 

 Lecanoi'a oculata, Biatora cuprea, Rliexopliiale coronata och ! 

 Lecidea alpestris. 



De anmärkningsvärdaste, på mossa förekommande arterna 

 äro Lecanora tartarea, subfusca ß hypnorum och hryontha, 

 Nephroma arcticum och papyraceuyn, Feltigerce, Caloplaca cerina 

 och var. stillicidiorum, ferruginea och var. cin7iamomea, Biatora 

 vernalis och atrofusca, Bilimhia splicer oides, obscurata, micro- 

 carpa och syncornista, Massalongia carnosa, Icmadophila aeru- 

 ginosa, Pannaria lepidiota, Riiiodina turfacea och mniaroea, 

 Lopadium pezizoideum, Mycoblastus sanguinarius och ß affinis, 

 Lecidea arctica, Buellia insignis och var. albomicta, Weiten- 

 webera sphinctrinoides och muscorum, Arctomia delicatula o. s. v. 



Alldenstund"åt lafvegetationen i hela den nedre skogstrakten 

 ifrån Lappmarkens gräns till Qvickjock blott kunde egnas en 

 flygtig blick under en hastig upp- och nedresa och således den 

 del af trädregionen, son; varit föremål för mina undersökningar, • 

 hufvudsakligen utgör det närmaste granskapet omkring Qvick- 

 jocks kyrka eller sluttningarne af Snjärrak, Njammats och Vallivare, : 

 holmarne i Saggatjaur samt närmaste omgifningen af Aktse, är det I 

 naturligt, att af trädlafvarne blott ett ringa antal af mig iakttagits. 

 Såsom härtill bidragande orsak kan äfven den omständigheten \ 



