501 



Några växtmorfologiska iakttagelser. 

 Af S. O. Lindberg. 



Tafl. XXXIV. 

 [Meddelade den 16 November 1864.] 



I. Aconitum, Napellus. 



Allmänt bekant är, att Ranunculacéernas rotbildning mera 

 liknar den hos Monocotyledoneai, än hos Dicotyledoyiece. Men att 

 inom denna familj finnas rotformer, som starkt påminna om de 

 s. k. tuheridia hos en mängd Orchidéer, torde vara mindre kändt. 



Vid omläggningen af en trädgärd på Kungsholmen, hösten 

 1863, fastades vår uppmärksamhet på några nyligen uppgräfda 

 rötter, som till formen erinrade om Morötter, men som utanpå 

 voro svarta och inuti hvita. Vid närmare undersökning befunnes 

 de utgå från de nedersta bladvecken af den allmänt odlade 

 Aconitum Napellus. En stund derefter hittades dylika äfven på 

 några bortkastade exemplar af Ac. Cammarum, men hvilka rötter 

 voro kortare, tjockare och täckta af ymnigare och mera intrasslade 

 rottågor, än hvad fig. 1 utvisar. Roten, som uppbar den utblom- 

 made stjelken från år 1863, var alldeles afvissnad och hopskrum- 

 peu, men de nya, från bladvecken utgående rötterna, voro fullkom- 

 ligt friska, för att året derefter skjuta blomstjelkar och sedan 

 bortdö, likväl ej förr än de hunnit utbilda likartade rötter. 



Att döma af mindre väl förvarade och fullständiga exemplar 

 af 'Radix Ac. feo-ocis, hvilken växt härstammar från Himalaya- 

 bergen och lemnar större delen af den i England såsom läke- 

 medel använda Rad. Aconiti, synes äfven hos henne förekomma 

 ofvan skildrade rotbildning. 



Dessa växter äro således icke i ordets egentliga bemärk(^lse 

 fleråriga, utan perennerande medelst egendomliga knoppar, så.som 

 vi finna förhållandet vaia med en mängd växter, t. ex. Ufricu- 

 laria;, Ceratophylla, några Epilobia, en mängd Orchidea;, Crocns, 

 Hi/drocharis, flera OrnitJioc/alum-a,rter ni. fl. 



Öfvers. af K. Vet.-Älcad. Fürh., Wü5, N:o 7. 



