502 S. o. LINDBERG. 



II. Monotropa Hypopitys. 



Särdeles oratvistadt har länge varit huruvida denna växt 

 suger sin näring från andra eller om hon för ett sjelfständigt lif. 

 För att i vår mån bidraga till lösningen af detta spörjsmål, hafva 

 vi under flera höstar uppgräft en mängd individer och under- 

 kastat dem noggrann undersökning, bvarvid vi kommit till den 

 fasta öfvertygelse att hon, åtminstone under mera framskriden 

 ålder, icke på något sätt har en annan växt att tacka för sitt 

 underhåll. Sannolikt synes dock att Monotropa i sin ungdom, 

 innan ännu hennes underjordiska delar äro fullt utvecklade, på 

 något ännu okändt sätt hemtar sin föda från någon annan planta, 

 men att, då den i jorden befintliga delen blifvit fullbildad, 

 d. v. s. till sin yta nog stor för att nära växten, hon afsöndrar 

 sig från den främmande näringsplantan. 



Omkring sex eller åtta tum under jordytan, häri inberäknadt 

 det tjocka mosstäcket, påträffades en mängd, några få tum långa 

 och ända till halfannan linea tjocka, i hvarandra starkt intrass- 

 lade, samt oregelbundet förgrenade och flerböjda stjelkstockar, 

 som voro halfgenomskinliga och af gulaktig färg samt ytterligt 

 spröda, så att de vid minsta beröring brusto af livar som helst; 

 äfven voro de till den grad saftiga, att ur dem, liksom ur blorn- 

 stängeln, lätt kunde framprässas en saft, som först var ofärgad, 

 men intorkad antog en allt mörkare blåsvart färg, och vid för- 

 storing visade sig bestå af en mängd ytterst fina korn med drag- 

 ning i mörkblått') (indigoämne?), inbäddade i en ljusare, stelnad 

 slemmassa. Från stjelkstockens sidor utgingo dels blomstänglar, 

 dels grenar, som nästan omedelbart upplöste sig i ytterst talrika, 

 smala och outredbart intrasslade rötter (?), hvilka voro alldeles 

 fria från alla närstående växter, såsom ock förhållandet var både 

 med stjelkstockens något trubbiga spets, och äfven med dess 



') Månne ej äfven den i luften hastigt blånande färgen inuti många Boleti 

 orsakas af indigo? Afvenlesles är ännu alldeles outredt, hvarför en mängd 

 mossor, t. ex. Mnium Blyttii och stellare, Bryum pallens, aineum m. fl., i vatten 

 snart antaga en svartblä färg. 



