540 c. A. WESTERLUNIX 



V. angustior Jeffr., V. 'pnsilla MUELL., V. alpestris Ald, o. s. v. 

 I trädgånden finnas tre dammar, en nära östra, en nära vestra 

 muren och en emellan dessa båda. Den först och sist nämnda 

 äro öfVertäckta af Lemna trisula och L. minor och i den före- 

 komma ymnigt af Plcmorhis corneus LiN. och P. umbilicains 

 MuELL., hvilka snäckor saknas i vestra dammen bland dess 

 Myriophyllum och Sium, hvaremot .man der finner ovanligt stora 

 exemplar af Planorhis complanatus LiN. och af Acroloxus lacustins 

 Beck. Hvad vattenmolluskerna för öfrigt i denna trakt beträffar, 

 så v«,r det i synnerhet ett godt stycke väg sydost om byn Kohl- 

 stad, i en öster och vester gående bäck, som några fynd gjordes. 

 Följande sällsyntare snäckor insamlades der: Planorhis spinorbis 

 Lin., P. riparius Wnd., P. nitidus MUELL., P. contortus LiN., 

 Bithinia ventricosa Gray, Valoata piscinalis MUELL. Några för 

 Oland nya eller sällsynta vattenbiller förekommo icke sällsynt i 

 denna bäck såsom Liopterus agilis, Hydaticus stagnalis, H. Hiib- 

 neri, Macrodytes dimidiatus, M. punctulatus, Colurabetes Grapei 

 m. fl. I en grop norr om vägen emellan Kohlstad och staden 

 hade Ankarcrona tagit Planorhis crista LiN., som der var 

 ymnig, och i samma grop fann jag den för ön nya skalbaggen 

 Rantus conspersus. Här torde jag få nämna att de strida regn- 

 skurar, som under första hälften af månaden äfven hemsökte 

 Oland, från och med den 15:de efterträddes af en stark och ihål- 

 lande torka, hvarigenom isynnerhet skörden af vattensnäckor blef 

 dålig, icke så mycket vid Borgholm, som då jag sednare kora' till 

 södra delarne af ön. Om våren är nederbörden ymnigare på 

 Oland är i det angränsande Småland, hvilket, jemte öns för solen 

 och hafsvindarne öppna läge, torde orsaka att våren mycket lång- 

 sammare framskrider på ön än på fastlandet, ehuru årets medel- 

 temperatur på den förra är mycket blidare; men under sommaren 

 är nederbörden på Oland jemförelsevis obetydlig, torkan ofta 

 mycket svår, ty då molnen samla sig öfver ön, dela de sig van- 

 ligen till följe af den heta luft, som är öfver de stora, sterila, i 

 högsta grad torra alfvarfälten, och uttömma sig i hafvet eller i 

 de skogigare trakterna. 



