566 c. H. BOHEMAN. 



lade och för hvilka Schneider redogjort (1. c. 1862 p. 325) 

 belöpa sig till 151. 



AcERBis resa genom Sverge, hvaruti några högnordiska arter 

 anföras, har jag icke haft tillfälle se. 



Betraktar man Spetsbergens flora, skulle man vara böjd an- 

 taga, att insekternas art-antal inom näranda land, borde vara 

 större än det oss bekanta och troligen komma fortsatta under- 

 sökningar, att bringa i dagen en och annan art, ehuru dessa ej 

 torde blifva särdeles många. Enligt den förtjenstfulla utredning 

 af Spetsbergens Fanerogamer, som af A. J. Malmgren blifvit 

 införd i "Ofversigt af Vetenskaps- Akademiens Förhandlingar 1863 

 p. 229 uppgå de med säkerhet kända fanerogama växterna, som 

 här förekomma till 93 species, af hvilka 21 blifvit under expe- 

 ditionen 1861 upptäckta. Den beskrifning Malmgren leranar 

 om vegetationen, och hvarutur jag ansett mig böra meddela ett 

 kort utdrag, synes gifva stöd åt min här ofvan framställda för- 

 modan. Hr Malmgren yttrar - nemligen : "Stundom är sjelfva 

 kustlandet en lindrigt sluttande slätt af betydligt omfång, eller 

 finnes på afsatserna en jemn och slät mark, der snövattnet från 

 fjellen flyter långsamt och afsätter slam och lera, hvarigenom 

 sänka ställen med ymnig mossvegetation uppstå. På sådana 

 ställen växa Eriopliorum, Juncus, Dupontia, Saxifraga hirculus 

 rivularis m. fl. Närmare bergets fot blifver marken mera slut- 

 ta,nde och hålles lagom fuktig af det ständigt nedrinnande snö- 

 vattnet; Solvärmen verkar här starkare än annorstädes i anse- 

 ende till den sluttande marken och branta bergväggen, som också 

 skyddar mot kyliga vindar; vattnet nedför en mängd upplösta 

 oorganiske ämnen från de vittrade fjellsidorna till växternas för- 

 brukning; i korthet allt är egnadt att framkalla den relativt 

 yppigaste vegetation. Utgör berget ofvanför klackningsplats för 

 tusentals foglar, hvilka årligen bidraga att göda marken nedanför 

 detsamma, så öfverraskas man här icke mindre af vegetationens 

 brokiga mångfald än af dess utomordentliga yppighet och grönska. 

 Här blir Ranunculiis sulpliureus öfver en fot hög, man kan vada 

 jems med knäna bland Cochlearier och Cerastier; Saxifraga ni- 



