ENKEL APPROXIM.OIETHOD FÖR TIDS- O. LONGIT.-BESTÄMN. 595 









J 







'1 



+ 20" 



±10° 



0" 



+ 10" 



+ 20" 





VI 



m 



?» 



m 



m 



± 0" 



5,6 



2,7 



* 



2,7 



5,6 



10 



2,7 



* 



2,7 



5,4 



8,3 



20 



* 



2,9 



5,6 



8,3 



11,1 



30 



3,3 



6,1 



8,8 



11,5 



14,4 



40 



7,3 



10,1 



12,8 



15,5 



18,4 



50 



12,7 



15,5 



18.2 



20,9 



23,8 



60 



20,9 



23,8 



26,6 



29,2 



32,0 



Ju mera w närmar sig till å, desto mera närma sig grän- 

 serna I ^J och (t) såväl till livarandra som till O, och blifva slut- 

 ligen begge lika med 0. Då må man gripa till större timvinklar 

 och nära korresponderande höjder. 



Af (1) följer tydligen, att, om ett fel, di, uppkommit i inter- 

 vallet, antingen i följd af höjdförandringens långsamhet eller af 

 annan orsak, så uppkommer derigenom ett fel i t, utgörande 

 f.di, och hvilket altså blifver altmindre, ju närmare' korrespon- 

 derande höjderna äro. 



Då resultatets noggranhet är beroende af höjddififerensernas 

 noggranhet, bör man, när skeppet, såsom oftast är händelsen^ 

 har ändrat ställe mellan observationerna, reducera höjderna till 

 horizonten af det ställe, hvarest skeppet befann sig om middagen. 

 Betecknar v^ skillnaden mellan pejlingen af solen och skeppets 

 kurs vid förmiddags-observationen, fg skillnaden mellan pejlingen 

 af solen och skeppets kurs vid eftermiddags-observationen, öf, 

 skeppets seglade distans i tiden i^, d.> den seglade distansen i tiden 

 <2, ^j förmiddags-höjdens och n eftermiddags-höjdens reduktion 

 till raiddagens horizout, så är: 



{r^= tZ cosv — .U^" sin i" tång /j sin- u I 

 (r,^ — — d,^cosv„+\d'^ sin 1" tangA^^sin^v^, 

 hvilka , expressioners första term städse är tillräckligt noggran, 

 aldenstund den andra termens storlek, när t. ex. t; = 90^\ /« = 89*^0' 

 och skeppet seglat med 10 knops (minuters) fart i timmen, icke 

 uppgår till 1". 



