28 C. W. CARSTENS [1919 



Tromidihjemsf eltet og sparagniitforinationen temmelig noiagtig. 

 fikseret. 1 ) 



Forholdene i nord mellom Værdalen og Klukens massiv og i syd 

 mellem Vigetfjeldene og Litleelvedalen er saaledes klargjort. 

 Rørosgruppens glimmerskiferbeirgarter hviler her overalt med over- 

 veiende W-lig til NW-lig fald konkordant piaa spara gmitf orma- 

 tionens vekslende facies. Lokalt eir der paa kontakten injioeret 

 gange av øiegneis. Som regel er Rorosgruppens laveste borizonter 

 petrografisk temmelig forskjelligartet fra spara gmitformaitionens 

 øverstliggende bænke. Dette forhold trær skarpest frem i feltets 

 sydligere trakter, ost for Østerdalen. I den nordlige del av feltet er 

 spanagmiitiformaitionens bergarter isiteirkt skifrige, de viser krystal- 

 linsk skifrig struktur og regionalmetamorf utvikling av samme grad 

 som den overliggende Rorosskifer. Det samme er tilfældet omkring 

 Aursundsjo. Men længere syd i feltet, hvor mine undersøkelser 

 endnu er spredte og ufuldstændiige, synes sparagmitformationiens 

 bergarter elter liteiraturangiveilserne at ha piimærklastisk struktur. 



Spara gmitformatiønen har saaledes langs den største del av fel- 

 tet deltal i den store foldningsproces. I sydøst synes imidlertid 

 sparagmitformationens ber garter at være svakere paaviirket av fold- 

 nmgskræf terme. Lokale glidninger og forskyvninger av Trond- 

 hjemsf eltet mot underlaget har ogsaa her tilisyneladende fun det 

 sted, opknusningszoner og brecciestruktur langs grænsen viser, at 

 saadanne processer har været i virksomhet. 2 ) Men sparagimitfor- 

 mationens klastiske struktur er her ikke bl it fuldstændig utvisket. 



Øiegneis optrær likesiom ved feltets vestgrænse paa en række 

 forskjellige steder baade langs ost- og sydgrænsen. Vakrest utvik- 

 let er oiegneisen i trakterne øst for Rien. Feltspatoinene naar her 

 befragtelige dimensjoner, ellipsioidiets længde er ofte 1 dm. eller 

 derover. Mot eruptivgrænsen avtar feltspatoinene i størrelse, under- 

 tiden forsvinder de helt. Grænsefacies fa ar isaafald et tæt 

 felsitisk utseende. 



For at faa klarhet over hvilken stilling Sylmassivet, Skardors- 

 fj eldene og Vigelfj eldene geologisk indtar i forhold til Trondh jerns - 

 feltet har jeg foretat flere oversigtsreiser i disse trakter (1915, 17 

 og 18). 



Nord — syd-gaaendie profil fra n. Fiskaaen til nordre Syltop (Pl. 

 19, fig. 2) og vest — østgaaende profil over Bannaklumpens vestlige 

 del falder i sine hovedtræk noiagtig sammen med HAUANS gamle 

 Svip r of il. 3 ) Granaten er en eugranitisk normalkornig vakker rod 

 biotitgranit, som mot grænserne er kvartsporfyrisk utviklet. Den 



1 ) Se Holmsen (og Schetelig): Tekst til geologisk oversigtskart 



over Østerdalen — Fæmunds-Strøket, tekst og kart. 

 a ) Holmsen (og Schetelig) 1. c. side 14. 

 s ) Se Reusch: Geologiske iagttagelser fra stroget i nord for Fæmund- 



sioen, side 21. 



