Hovedprofilerne 



Av de hovedprofiler, som i første række har ført til fremsættel- 

 sen av det reviderte 1 a g s y s t e m, maa nævnes Meraker- 

 profilet med sin forlængeåse vestover til Orkedalsøren, Jemtlands- 

 p ro filet og Guldalspiiofilet med sin foriængelse over Nordaunevold 

 til Rien. 



MerakerpFofilet med forlængelsen til Vestranden 



Profilet er opgaaet langs hovedveien Orkedalsøiren — Boisen — 

 Buviken — Heimdal — Trondhjem. Deretter langs jernbanelinjen til 

 Storlien stat ion. 



Den vestlige del av profilet mellem Orkedalsoren og Hell station 

 har jeg allerede detalj behandlet i et tidligere arbeide 1 ). Den vil 

 derfor her omtales ganske kortfattet. 



Strækningen Orkedalsfjørden til Buviken er omtrent udeluk- 

 kende opbygget av brune glimmeriskiferbergarter med strøk over- 

 veiende Ndig og fald E-lig, tildels sterkt foldet. I denne skiferhori- 

 zont optrær omtrent overalt sorte amfibolitiske bergarter, lvonkor- 

 dant indleiret i glimmerskiferen. Begge disse bengarter er paa 

 talrike steder gjennemsat av hvite granitiske pegmatitgange (trond- 

 hjemiter). 



Veid Buviken er der i glimmerskiferavdelingens ovre horizonter 

 koiikordant indleiret gronstensbænke, pietrografisk identisk med 

 gronsteneii i den ovienforliggende (osteniforliggende) grønstensav- 

 deling. Denne strækker sig kontinuerlig fra Buviken via Heimdal 

 og Trondhjem til lidt østenfor Charlottenlund station. 



Ved Ranheim j)aatræffes igjen skiferbergarter, som med mange 

 varianter kan folges like til Floren station. De almindeligste typer 

 er kvartsgilimmerskifer, lerglimmerskifer, lerskifer, kvartsi.t, sand- 

 sten, spairagmit og konglomerat, tildels i sterk veksellagring. Hele 

 komplekset er foldet. Konkordant indleiret i denne skiferavdeling 

 optrær i nærheten av Hundbolmen holdeplads en ca. 100 m. mæg- 

 tig gronstensbænk, petrografisk av samme karakter som Bymarkens 



a ) Carstens: Geologiske undersolcelser i Trondhjenis omegn. 



