38 C.W.CARSTENS 11919 



3) overensstemmelsen i petragrafiisk karakter og geologisk 

 habitus me Hem den store sedimentpakke mellem Ranheim og Ho- 

 ren væsentlig opbygget av sandstene, sparagmiter, konglomerater 

 og skiferbergarter og det nærbeslegtede bergartskompleks mellem 

 Brenna og riks granns en. 



Da sandstensformationerne mellem Ranheim og Floren og mel- 

 lem Brenna og riksgrænsen efter KJERULFS fagsystem maa hen- 

 føres til Hovindgruppen (paa grund av geologisk-petrografisk 

 karakter samt fossilfund), kan de underliggende glimmerskifer- og 

 gronstensformationer efter dette system henføres til Rorosgruppem. 

 Men da disse formationer baade petrografiisk og genetisk er meget 

 forskjelligartet, har jeg som allerede omtalt i forangaaende kapitel 

 benyttet navnet Bymarkgruppen for Rorosgruppens gronstemsfor- 

 mation (gronstensavdeling), hvorved betegnelsen Roroisgruppen kun 

 kommer til at omfatte glimmer skiferformation en (glimmerskiferav- 

 delingen). Den i centralpartiet oppressede Bymarkgruppe og Røros- 

 gruppe ar efter KJERULFS system identisk med Gulagruppen. 



Profilets bergarter bærer alle tydelig piræget av regionalmeta- 

 morf paavirkning. Dien sterkeste metamorf osegrad viser Roros- 

 gruppem, den svakeste Hovindgruppen. I store træk synes meta- 

 morfosen hos Merakerprofilets bergartsgrupper at være proportio- 

 nal med gruppeanes alder. 



Den ovenfor skisserte betragtniingsmaate av Merakerprofilets 

 foldningstektonik og det derav utledede stratigrafiske inddelings- 

 system er baseret paa formationernes lagstilling, be r garte rm es- 

 petrografiske karakter og geologiske habitus, tildels ogsaa paa berg- 

 artemes fossile fauna. Merakerprofilet har imidlertid ikke selv 

 leveret det avgjørende bevismateriel for systemets riktighet. Men 

 fortsatte undersøkelser i andre trakter av feltet har lidt efter lidt 

 frembragt dien b e v i s k j e d e, der beitinger berettigelsen av Mer- 

 akerprofilets koinsitruktiion og den dermed følgende opsætnimg av 

 det reviderte laesvstem. 



Jemtlandsprofilet 1 ) 



Profilet er opgaaet langs hovedveien Levanger — Vinne kirke- - 

 Garnes — Suul — Sandviken — riksgrænsen. 



Omkring Levanger staar paa østsiden av Eklsbotten gnaablaa 

 ti! brun glimmerskifer med lidt vekslende lagstilling, strøket er 

 overveiende NE-lig og faldet forholdsvis svakt NW-iig. 



I nærheten av Østborg paatræffes skifrig gronstensbergart av 

 samme typus som gronstenen vest for Eidsbotten, strøket er væsent- 

 lig ENE' og faldet svakt NNW. 



1 ) Kjer ni f: Om Ti-ondlijerus Stifts geologi, side 40. 



