40 C. W. CARSTENS [1919 



strok og svakt fald, ca. 20° NW. Denne sparagmitbergart folge s 

 derpaa til riksgrænsen og videre ind i Sverige. 



Profilet er skematisk fremstillet paa Pl. 18, fig. 2. Angaaende detaljer 

 maa ogsaa her henvises til dagbøker i Norges geologiske 

 Undersøkelses arkiv. Profilets bygning er ovenfor kun gjen- 

 git i store træk, bergarter av mindre interesse for forstaaelsen av 

 profilets tektonik er saaledes helt uteladt. En sterk forandring av 

 bergarternes strokretning i Jemtlandsprofilets vestre del vanskelig- 

 gjør en samlet korrekt gjengivelse av det hele profil. Paa iiguren 

 er derfor profillinjen øpdelt i 2 avdelinger. 



Lagstillingen i profilets vestlige del er for en væsentlig del 

 svævende og som følge derav' sandsynlig vis normal. Glimmer - 

 skiferbergarterne omkring Levanger er petrografisk meget nærbe- 

 slegtet med Rorosgruppens glimmerskiferbergarter. Paa rektan- 

 gelbladet Levanger er disse bergarter av KJERULF henført til 

 «ældste Tnandhjems lag», direkte overleirende grundfjeldet i 

 Skjotingen. Rergarteme paa dette sted har imidlertid vist sig at 

 være yngre injektionsbergarter, hvorved det absolute bevis for 

 glimmerskiferbergarternes alder er bortfaldt. Paa TOENEBOHMS 

 'kart er ogsaa Levangenskiferiiie opfattet som en ældre formation, 

 samtidig som Skjotingen er henført til Sevegruppen. Uten forbin- 

 delse med formationsgrupperne i syd vil saaledes en bestemmelse 

 av Levangierskifernes stratigrafiske stilling være helt usikker. Ved 

 en række profiler, som jeg sidstleden sommer har opgaaet mellem 

 Skjotingen og Merakendalen, har det imidlertid lykkedes at identi- 

 ficere Levangerskif erne som sterkt metamorfe skiferfacies i Hovind- 

 gruppen (se herom senere). Den ved Østborg optrædende gron- 

 stensbænk er petrografisk helt identisk med Bymarkgruppens grøn- 

 stensbænke. Men da den længere nordøst ved Graven forekom- 

 mende lerglimnierskiferbergart paa grund av sin petro grafiske 

 karakter og fossile fauna (i strokretningen ved Levring) med sik- 

 kerhet tilhører Hovindgruppen, maa grønstensbænken ved Østborg 

 opfattes som en lavahorizont i Hovindgruppen av petrografisk 

 samme karakter som Bymarkgruppens lavabænke. 



Mellem Levring og riksgrænsen er profilets lagstilling viftefor- 

 met. Bergarten vest for broen over Inna (syd for Stene) er sani- 

 menhængende med skiferbergarterne ved Graven og tilhører saale- 

 des Hovindgruppen. Den mellem broen og Garnes optrædende 

 grønstensbergart er petrografisk av samme karakter som de tid- 

 ligere omtalte grønstensbergarter. Denne grønstensbænk er efter al 

 sandsynlighet over Lyngisæter og Almli sammenhængende med 

 grønstensbænken ved Floren. I analogi med forholdene i Meråker- 

 profilet tilhører den saaledes Bymarkgruppen. Den østenfor 

 staaende glimmerskiferformation mellem Garnes oig Suul, gjen- 

 nembrudt av eruptivdraget mellem Kløvdalsbækken og Sandaaen, 

 ter petrografisk identisk med Rorosgruppens mest karakteristiske 



