Nr. 1] OVERSIGT OVER TRONDHJEMSFELTETS BERGBYGNING 45 



TORNEBOHM. 1 ) Hvis en sammenknytning av Bymarkgruppen og 

 Storengruppen er geologisk korrekt, maa nødvendigvis Hov in d- 

 gruppen mellem die 2 lYønglomeratbelter (ved Ler og Hovind — Sto- 

 ren) være sammenpresset i en stor mulde. Denne muldefoimige kon- 

 struktion av Hovindgruppems bergarter fremgaar imidlertid meget 

 tydelig av BRØGGERS «Kartskisse til profilerne Storen — Hollan- 

 det» 2 ) (se herom senere). 



Forskjellige geologisk-petrografiske forhold har saaledes bidra- 

 get til den her nævnte konstruktion av Guldalsprofilets nordre deh 

 Og av den stratigrafiske lagfølge mellem Trondhjem (eller Orke- 

 dalsoren) og Storen fremgaar endvidere direkte, at den søndenfor 

 Storen staaende glimmerskiferformation maa paralleliseres med 

 Rorosgruppen. Herfor taler likeledes glimmerskiferformationens 

 lagstilling og petrografiske karakter. Heile Guldalen sydover til 

 trakterne sondenfor Holts j øen er opbygget av denne formations lidt 

 vekslende bergartstyper. Foldningstektoniken antyder en mere og 

 mindre sterk sammenpresning av en række ensartet utviklede sadler 

 og mulder. Medens KJERULF og BUGGE i likhet med mig har ap- 

 fattet hele dette bergartskompleks som tilhørende en og samme 

 formation (Gulagruppen), har TORNEBOHM her gaaet til en meget 

 svævende inddeiing i en række nye grupper, representerende 

 Trondhjemsfeltets østlige faciiesutvikling. Men oigsaa TORNEBOHM 

 har været opmerksom paa den petrografiske overensstemmelse mel- 

 lem Bymarkgruppens liiggformationer syd for Støren og vest for 

 Buviken. Begge disse formationer har TORNEBOHM helt korrekt 

 henført til Brekskiffer-gruppen, 3 ) som i det reviderte lagsystem 

 indgaar i Rørosgruppen som denne gruppas høieste horizonter. 

 Fundet av Dictyograptus flabelliformis i Rorosgrirppens sydligste 

 (øverste) horizonter ved Holts joen (vel i TORNEBOHMS Brekskiffer- 

 gruppe) har ført til en sikker aldersbestemmelse av disse horizon- 

 ter, samtidig som fundet beviser riktigheten av profilets konstruk- 

 tion (og det derav utledede lagsystem). Da sandstensbergarterne 

 ved Meinatjern med de længer sydvest optrædende lerskiiferhori- 

 zonter efter sin peitrografiske karakter og geologiske habitus maa 

 henføres til Hovindgruppen, blir denne formationsgruppe saaledes 

 yngre end den nordenfor staaende glimmerskiferformation 

 (KJERULFS og BUGGES Gulagruppe). Av pailæontologisk- stratigra- 

 fiske grunde maa derfor Gulagruppen i Guldalsprofilet paralleli- 

 seres med Rørosgruppen. Betegnelsen Gulagruppen falder saa- 



1 ) Tomebohin: Grunddragen af det centrala Skandinaviens bergbygg- 

 nad, side 86 og Till frågan om lagerfoljden inom Trondbjemsf altet, 

 side 1554 (Konglomeratet benævmes av Tornebohm breecie) . 



2 ) Brøgger: Om Trondhjemsf eldtets midlere Afdeling mellem Gul- 

 dalen og Meldalen. 



3 ) Se geologisk oversigtsfcart i Tornebohm: Grand dragen ai det cen- 

 trala Skandinaviens bergbyggnad. 



