46 C. W. CARSTENS [1919 



ledes bort i det reviderte lagsystem. Den mellem Meinadalen og 

 StrikkertvoM optrædemde glimmierskiferformation, som lokalt har 

 utvikling som Stuedals skifer, tilhører KJEKULFS Rorosskifer (Ror- 

 osgruppe). Den overleirer i sydøst paa en række punkter direkte 

 sparagmitformationen, i almindelighet med svævende lagstilling. 

 I pnofillinjen er de to formationer adskildt fra hverandre ved øie- 

 gneisinjektionen østenfor Rien. 



Guldalsprofilet med sin fortsættelse til Rien er saaledes i tek- 

 tonisk henseende analogt Merakerprofilet og Jemtlandsprofilet. Et 

 fælles karaktertræk for alle tre profiler er oentralpartiets sterkt 

 metamorfe utvikling («glimmerskiferbeltet»). De i centralforma- 

 tionen oprtædende graf iitiskif ere har KJERULF allerede i 187 1 1 ) 

 paralleliseret med alunskiferen (dictyonemaskiferen) søndenfjelds. 

 Og med sin vanlige fremsyntheit skrev han dengang: «Fossiler 

 tør vel engang findes i disse sorte leirskifer.» 17 aar senere blev 

 Dictyograptus flabelliformis fundet ved Holtsjoen i KJEEULFS typi- 

 ske Gulaskifer. Og flere fioissilfund er sikkert forbeholdt fremtiden. 

 Beviset for gruppens identitet rned den under Hovindgruppen lig- 

 gende gruppe, Rørosgruppen, blev saaledes i virkeligheten frem- 

 lagt for over 30 aar siden. 



x ) Kjerulf: Om Trondhjems Stifts geologi, side 30 og 31. 



