54 C. W. CARSTENS [1919 



forfølges fortløpende over i Hovindgruppens områa der i St Jordalen 

 og Aasen. 



Gronstenskonglomeratet i grønstensformationens hængzone 

 (Stokvolabreccien) er som allerede tidligere omtalt av petrografisk 

 samme karakter som Bymarkgruppens konglomerathorizont. Heller 

 ikke kan gronstenen petrografisk adskilles fra Bymarkgruppens 

 karakteristiske grønstensbergiarit. Derav kan sluttes, at de vulkan- 

 ske forhold, sønn hersket under et tiidsavsnit i Hovindgruppen, var 

 temmelig nærbeslegtiet med de geologiske forhold i Bymarkgrup- 

 pens dannelsestid. 



Søm allerede flere gange omtalt har TORNEBOHM før en væsent- 

 lig del baseret sit lagsystem paa profilet fra Aasen stadion til 

 Markabygdem. Gronsitensformatiomen mellem Hoklungen og Alm- 

 lipladsen eir av TORNEBOHM paralleliseret med Storengruppen 

 (det reviderte lagsystems Bymarkgruppe), de svakere metamorfe 

 skifeirhodzonter omkring Sandviken med Brekskiffer-gruppen og de 

 sterkere metamorfe skiferhomzonter omkring Sjaastad med Røros- 

 gruppen. Men som det med sikkerhet fremgaar av de senere under - 

 øskelser tilhører skiferbergarterne baade ved Sandviken og Sjaa- 

 stad Hovindgruppen, de repræsenterer paa forskjellige steder for- 

 skjellige metamorfe facies. Og som en direkte folge herav maa 

 TOENEBOHMS Størengruppe i virkeligheten opfattes som en lava- 

 horizont i Hoviiidgruppen. Ved et eiendiommielig tillfælde har det 

 saaledes lykkedes TORNEBOHM at utlede et for Tnomdhjemjsf eltet 

 korrekt lagsystem av et profil, som kun skjærer gjemnem Hovind- 

 gruppens bergarter. 



Profil fra Myraas til Horg 



Profilet er op»gaaet fra aasen ovenfor Myren skydsstatiori (ved 

 Aanøiens sydvestre ende paa Melhus rektangelhiad) i sydøstlig 

 retning over Eid, Skjegstad og Grøtaasen til Gula like overfor Horg 

 kirke. 



Paa Myraas staar gronsten av typus Bymarken. Strøket er NE 

 og faldet SE. Bergarten kan i marken følges med uforandret 

 karakter helt frem til Buviken. Den tilhører saaledes med sikker- 

 het Bymarkgruppen. Gronstenen følges i profilet fra Myraas over 

 Myren og Eid ned til Eidaaen. Faldet er her svakt E-lig til 

 SE-lig. 



I den bratte bakke østenfor Eidaaen paatræffes graahvit ler- 

 sandsten med svakt SE-lig fald. Denne bergart overleires længere 

 oppe av kalksten (kalksandsten). 



Lidt nedenfor høidepunkiet av det skar, hvorigjennem veien 

 passerer, paatræffes en masseformet grønstensporfyrit med feltspat 



