Nr. 1] OVERSIGT OVER TRONDHJEMSFELTETS BERGBYGNING 55 



som indsprængningsmineral. Denne bergart gaar i aaserne nord 

 og syd for skaret helt til tops. 



Paa østsiden av skaret, lidt nedenfor hoieste punkt, paatræffes 

 aller kalksandsten, her med svakt NW-lig fald. Længere nede, 

 nærmere Skjegstad, staar graasort lerskifer med temmelig svæ- 

 vende lagstilling. 



Nedenfor gaarden, like i nærheten av Toskbækken, staar gron- 

 stenskonglomerat av samme typus som konglomeratet i Bymark - 

 gruppens hængzone. Faldet er svævende, svakt NW-lig. Lidt 

 østenfor staar normalutviklet gronsten. Denne bergart følges der- 

 paa frem til Grotaas. Flere hvite granitinjektioner optrær langs 

 Grotvandets nordside. Strøket er konstant NE. Ved Broken er 

 faldet NW, i Grotaasen helt steilt. 



Ved Damtjern paatræffes sandsten, konglomerat og lerskifer i 

 stadig veksellagring. Strøket er her omtrent NE og faldet steilt 

 SE. Disse bergarter staar med uforandret karakter nedover til 

 Nordtomme. I dalbunden er terrænget dækket av store terasse- 

 avleiringer. 



Grønsitensformationem vestenfor Eidaaen og meil em Toskbækken 

 og Damtjern er petrografisk identisk med Bymarkgruppen. 



De mellem Eidaaen og Toskbækken optrædende leirskifere og 

 kalkstene med overliggende gronstensporfyrit er efter sit utseende 

 fuldstændig analog bergarterne i Katugleaasen. Den her optræ- 

 dende kalkstensbænk har BRØGGER 1 ) efter den fossile fauna hen- 

 ført til et pentameruskalknivaa, samtidig som gronstenisporfyriiten 

 er opfattet som en injektionsbergart, av BRØGGER benævnt diorit- 

 porfyrit. De samme lerskifer- og kalkstensbergarter optrær paa 

 Høilandet paa en række forskjelllige steder direkte overleirende 

 Bymarkgruppens grønstenskonglomerat. De er derfor av KJERULF 

 henfort til den saakaldte Hoilandsgruppe, som igjen av KJÆR 

 er parallelstillet Kristian! atraktens etage 5 b. Hovindgruppen med 

 sine konglomerater, sandsteine og sorte ler/skifere (KJÆRS etage 5 a) 

 er saaledes ikke utviklet paa Høilandet. Men sydøst for Grotaas 

 optrær atter denne forniationsgruppe. De laveste horizonter er 

 her direkte i kontakt med Grøtaasens grønstenskongiLoimerat. Denne 

 kontakt frenutrær ikke i profillinjen, men meget tydelig længere 

 sydvest omkring Harekletten. 



Av profilet fremgaar saaledes, at Bymarkgruppen mellem Eid- 

 aaen og Toskbækken danner en mulideformig forsænikniing og mel- 

 lem Toskbækken og Grotaasen en opistikkende saddielformig ryg. 

 Formationes øverste horizonter er overalt utviklet som grønstens- 

 konglomerat med boller av jaspis, grønjsten o. fl. i en gronstenslig- 

 nende grundmassie. Dette konglomerat fremtrær i profilet kun ved 



*) Brøgger: Om Tro.Mhjemsfelcl.tets midlere Afdeling mellem Gulda- 

 len og Meldalen. 



