Nr. 1] OVERSIGT OVER TRONDHJEMSFELTETS BERGRYGN1NG 87 



Ogsaa ved Kjonstad vest for Levanger optrær kalksten i en 

 grønstenslignende bergart, vistnøk tilhørende Østborgs og Stor- 

 borgs stratigrafiske horizont. Av ingeniør KLINGENBERG har jeg 

 mott at analyseresultater fra forskjellige dele av feltet. Nedenfor er 

 kun øpføct en gjennemsnitsanailyse for hele bruddet. 

 Kalksten, Kjønstad. 

 GaCO, 98,12 



Troiidhjemsfeltets kalkstene er kemisk meget nærbeslegtet. 1 ) De 

 er i alle formationsgrupper karakteriseret ved høi CaO-gehalt og 

 lav MgO-gehalt. CaC0 o -gehalten ligger i alinindelighet mellem 

 93 og 98 %, MgCO. r gehalten mellem 1 og 4 %. 



Mellem Merakerbanen og Guldalen optrær i trakten omkring 

 Jonsvandet (Malvik — Brotteni) flere parallele gronstensstrøk av 

 petrografiisk og geologisk samme karakter. De tilhører som allerede 

 tidligere omtalt muligens Bymark gruppens gronstensstrøk, mest 

 sandsynlig repræsenterer de imidlertid en og samme lavahorizont 

 i Hovindgruppen, ved foldningsprocesser flere gange opfoldet i 

 dagen. Paa Solemsaasien nord for Jonsvandet har jeg ogsaa iagt- 

 tat grønstenskonglomerat i den derværende gronstens- 

 bænks øverste horizont. De samme gronstensstrøk er ogsaa synlig 

 i veiskjæringerne mellem Heimdal og Brottem (i nærheten av 

 Trangfossen). 



Grønstensstrokene paa vestsiden av Glornmjen optrær sammen 

 med karakteristiske Høvindgruppe -bergarter, sandstene, konglome- 

 rater og lerskifere. Die er ikke sammenhængende, men danner flere 

 helt adskildte felter. Mægtigbeten er i almindelighet forholdsvis 

 liten (100 m. eller deromkring), kun i profilet Os — Vandgrøfta naar 

 den betragtelige dimensioner. Gronstenen er ogsaa her av samme 

 karakter som Bymarkgruppens bergart, flere steder, saaledes i 

 Kotberget vest for Tolgen, viser gronstenen slakkestruktur. Den er 

 saaledes med sikkerhet en ef fusivbergart. Indleiringer av kvart- 

 sitbænke er ogsaa iagttait. BUGGE 2 ) har flere gange omtalt 

 disse gronstensstrøk. De er av ham muldeformig forbundet med 

 Storengruppens gronsten fra Støren over Iglefjeld til Rennebu. 

 Feltets tektonik udelulvker imidlertid en slik forbindelse. Endvidere 

 optrær gronstenen ved Støren som grænsebergart mellem to petro- 

 grafiisk helt forskjelligartede formationsgruppier, Hovindgruppen og 

 Rorosgruppen (Gulagruppen): gronstenen i Vandgrøfta .optrær 

 derimot fuldstændig indleiret i sandstens- og lerskiferbergarter, til- 

 hørende en og samme formatiionsgruppe, Hovindgruppen. Gron- 

 stenskonglomerat har jeg hittil ikke iagttat i disse strøk. 3 ) 



*) Kalkstensanalyser fra forskjellige bænke fiades i Kjerulf: Meraker- 



profilet, side 110. 

 3 ) Bugge: Rennebu, og Lagfølgen i Trondhjemsfeltet. 

 3 ) Angaaende Schetelig s saakaldte breccieskifer, se nærværende 



arbeide side 81. 



