Nr. 1] OVERSIGT OVER TRONDHJEMSFELTETS BERGRYGNING 95 



I Hovindgruppens østre strøk, som fra nord til syd løper tilnær- 

 met parallelt riksgrænsen og som op trær med sin største mægtighet 

 i trakterne omkring Meråker, imdgaar som væsentlige led sandsten 

 og lerglimmerskiferbergarter, i almindelighet i veksellagring. Paa 

 Kjolhaugene nord for Me rake r da len fandt GETZ i 1886 oversiluriske 

 graptoliter, som KJÆR i sit arbeide over Norges oversilur 1 ) har hen- 

 ført til etage 6 c (undersilur i moderne terminologi). Disse fossil- 

 former, som saaledes repræ sentere r Trondhjemsfeltets yngste fossil- 

 fauna, optrær i en graasort lerskiferbergart (lerglimmerskifer). Den 

 lossiilforende zone er beliggende ved et litet tjern (784 m. o. h.) 

 straks østenfor Kjolhaugenes konglomerat- og sandstensbamke og 

 er av GETZ opfattet som lagrækkens aller overste hoiizont. 2 ) Den 

 samme opfatning er ogsaa fnenisat av TORNEBOHM 3 ) i 1896. Jeg 

 har ogsaa selv befaret Kjolhaugene og fulgt bergarterne i strok- 

 retning skridt for skridt ned til Merakerdalen. De paa Kjolhau- 

 gene optrædende bergarter er væsentlig utviklet som mere og 

 mindre metamorfe konglomerater, sandstene og lerglimmerskifere 

 (eller normale glimmerskifere). De minder i petrografisk hen- 

 seende meget om Hovindgruppens karakteristiske bergartstyper. 

 Da der ikke er iagttat nogen diskordans mellem Kjolhaugenes 

 horizonter og de underliggende sandstens- og lerskiferbergarter i 

 Merakerdalen, maa Kjolhaugenes bergarter henregnes til Hovind- 

 gruppens hoiere horizonter. Disse trær ikke frem i Merakerprofilei. 



Hovindgruppens (og ogisaa Triondhjemsfeltets) svakeste meita- 

 morfose findes paa Hotilandet. De derværende sedinientbergarter 

 optrær tildels med fuldstændig primær sedimientkarakter (kun 

 underkastet de vanlige dia genetiske prooesser). Lavahorizonterne 

 (porfyriterne) viser derimot ba a de uralitiserings- og saussuritise- 

 ringisprocesser. Efter vor tidligere fremstilling er Høilandets berg- 

 arter stratigrafisk henført til Hoilandsavdelingen som en inden 

 Hovindgruppen hoiere liggende horizont (efter KJÆR etage 5 b). 



Følgende bergartshorizonter i Trondhjemsf eltet er hittil paavist 

 alvære yngre end Hoilandsavdelingen: 



a) Lyngestenskonglomeratet ved Hovind. 



b) Sandstens- og lerskiferbænkene i Orkedalsmulden mellem 

 Ka Istad og Bruholt (med fossilet Ischadites) og 



c) Kjolhaugenes graptaliforende horizonter med de omkring- 

 liggende konglomerater og sandstene. 



Da alle de her nævnte bergartsihorizonter er petrograifisk av 

 samme karakter som Hovindgruppens bergarter i- Guldalsprofilet 

 (BUGGES Hovindgruppe, KJÆRS etage 5 a), er de i nærværende 



x ) Kjær: Das Obersilur im Kristianiagebiet. 

 -) Getz: Graptolitførende skiferzoner i det trondbjemske. 

 3 ) Tornebohm: Grunddragen af det centrala Skandinaviens bergbygg- 

 nad, side 191 og 102. 



