98 C. W. CARSTENS [1919 



iighet (undtagen for lavahergarteiin.es vedkommende). Tvertimot 

 har alle die senere undersøkelser vist, at Trondihjemsfeltet omtrent 

 overalt er gjennemvævet av tilnærmet parallele, i almindelighet 

 NNE-lig strykende eruptivdrag. Med størst mægtighet optrær dog 

 disse uten tvil i «Kjolens formur». Ogsaa TORNEBOHM 1 ) har be- 

 handlet Trondhjemsfeitets eruptiver, omend nøksaa kortfattet, like- 

 saa BUGGE o. fl. andre. Forst i GOLDSCHMIDTS 2 ) monografi: «tJber- 

 sicht der Eruptivgesteine im kaledonischen Gebirgie zwischen Stav- 

 anger und Trondhjem» er imidlertid Trondhjemsfeitets mange for- 

 skjelligartede eruptivbeirgariter Mit underkastet en nøiagtig petro- 

 grafisk behandling. Og beskriv eisen av de forskjellige typer er 

 her saa detaljeret og uttømmende, at dier for øiieblikket ikke er meget 

 nyt at tilføie. 



Størst utbredelse har de gabbrøidale bergarter, de optrær ofte 

 med temmelig forskjelligartet karakter paa de forskjellige steder. 

 Stor rolle spiller ogsaa de saakaldte hvite granater, Mellem disse 

 to yderled findes der tilsynladende alle mulige overgange. Jeg har 

 selv studeret dette forhold filere steder, dog kanske aller bedst i 

 Skjotingens store fjeldmassiv i nærheten av Levanger. Disse for- 

 skjellige overgangsled er imidlertid i kvantitativ henseende av 

 mindre betydning. Overalt synes aldensfølgen at være den samme, 

 basisk til sur. Jeg vil nedenfor gi en kortere beskrivelse av de vig- 

 tigste av de forskjellige bergartstyper, som jeg har truffet paa mine 

 mange vandringer rundt omkring i feltet. 



Peridotiter og deres omvandlingsprodukter 



Peridotitbergarter findes utbredt paa en række forskjellige 

 steder, specielt langs feltets vest- og ostgrænser inden Rorosgrup- 

 pens strokomraader. Peridotitbergarterne optrær næsten alltid stok- 

 formig med forholdsvis liten flateutstrækning. De er som regel om- 

 vandlet til serpentin- eller klæberstensbergarter (talkskifere). En 

 detaljeret opregning av de vigtigste felter findes høs TORNEBOHM. 3 ) 

 Ogsaa i Bymarkgruppen optrær enkelte peridotitfelter, her i almin- 

 delighet utviklet som klæberstene. 4 ) Specielt i trakterne syd for Vaa- 

 gevand er disse forekomster talrike. Endel av dem repræsenterer dog 

 efter al sandsynlighet pikritiske lavahorizonter. Saavel serpentindan- 

 neise som klæberstensdannelse er metamorfe processer. 5 ) Som 



1 ) Tornebohm: Grunddragen af det centrala Skandinaviens bergbygg- 



nad, side 106 o. v. Se ogsaa note 1, side 106. 

 '-) Goldschmidt 1. e. 

 y ) T o r n e b o h m 1. c. side 26 o. v. 



4 ) Eu analyse av klæbersten fra Bakaunet findes i N. G. TL, nr. 44, side 24. 



5 ) Carstens : Norske peridotiter I, N. G. T. Bd. 5. 



