106 C. W. CARSTENS [1919 



og Meråker stationer som en fortsættelse av de to mægtige drag paa 

 begge sider av Fondfjeld-Mandfjeldryggen 1 ). De oiptrær med 

 karakteristisk utvikling i Skj etingen og fremtrær atter i stort antal 

 i Jemtlandsprofilet mellem Garnes og Suul. I Dyrhaugen optrær 

 hvite graniter sammen med de derværende gabbroidale bergarter. 

 Og efter HOLMSENS beskrivelse 2 ) optrær de ogsaa i stort antal i 

 Malsaadalen og i trakten ost for Lustadvandet. I Malmo vest for 

 Stenkjær er hvite graniter likeledes almindelig utbredt. Fosdalens 

 magnetitforekonisteir er genetisk knyttet til disse bergarter. De 

 hvite graniter f md es saaledes i storre og mindre gangdrag eller 

 felter rundt omkring i Trondhj emsf eltet. 



Som allerede tidligere omtalt forer størsteparten av de hvite 

 graniter, de saakaldte trondhj einiter, en helt ubetydelig gehalt av 

 kalif eltspat. Imidlertid findes der, kanske mest undtagelsesvis. 

 hvite graniter, hvor gehalten av kalif eltspat er helt jevnbyrdig med 

 plagioklasgehalten. En slik bergart har jeg bl. a. iagttait i Gulda- 

 len i nærheten av Eidet station. Og i Merakerdalen mellem Hegre 

 og Floren stationer har jeg enddog fun det en pegmatitisk 

 faciesutvikling av hvit granit med kvarts, orthoklas og mus- 

 covit uten spor av plagioklas. 3 ) Men disse adaimellitiske og 

 normal-graniitiske typer av de hvite graniter sjmes at være tem- 

 melig sjelden. Kvantitativt helt overlegen er den kalif eltspatfat- 

 tige type, GOLDSCHMIDTS karakteristiske trondhjemitbergart. For 

 hele denne række av bergantstyper, som baade morfologisk, struk- 

 turelt og teksturelt har granitisk karakter, og som i Trondihjems- 

 feltet efter den forangaaende beskrivelse væsentlig er repræsenteret 

 av trondhjemiter, vil det for feltgeologen ligge nær at benytte det 

 gamle navn «hvit granit». «Hvit granit» omfatter saaledes i nær- 

 værende arbeide alle Trondhjemsf el tets hvite sure plagioklas- og 

 orthoklasforende bergarter i rækken troiidhjemit-granodiorit- 

 adamellit (-granit). 



Trondhjemsf eltets hvite graniter optrær i mindst 2 generationer. 

 Den ældste generation, hvortil horer den saakaldte protogingranit, 

 som bl. a. findes i Trondhjems Bymark, er injiceret i Bymark- 

 gruppens dannelsestid, den findes som boller i Bymarkgruppens 

 gronstenskonglomerat (og i Hovindgruppens intraformationale 

 konglomerater). Den yngste generation, hvortil bl. a. horer Støren — 

 Eidet- graniten samt de fleste av de storre granitf elter, er antage- 

 ligvis injiceret under den siidste fjellkjedefoldningen, efter Hovind- 

 gruppens dannelsestid. Den skjærer saaledes flere steder gjennem 

 Hovindgruppens bergartshorizonter. 



x ) Se herom senere. Flere av Merakertraktens største kisforeko raster 



er genetisk knyttet til disse gang-drag. 

 '-') Holmsen : Fortsættelsen av Trondhjems f el tets kisdrag- mot nord. 

 3 ) Det store antal av hvite granitiske pegmatitgange mellem Orkedals- 



uren og- Borsen er kun plagioklasførende. 



