122 C. W. CARSTENS [191» 



Ogsaa FALKENBERG 1 ) omtaler i sit arbeide over de sydiiorske 

 kiisforekonister «svartfjeld» (Schwarzfels) fra Meldalsfeltet. «Ein~ 

 weitere Varietåt des Grunsteins», skriver FALKENBERG, 2 ) «ist ein 

 eigentumliches Gestein, welches ich als «S c li w a r z fe 1 s» bezeich- 

 nen mochte. Seinem Aussehen iiach koniiitie man es auch «schwarze 

 Hålleflinta» neimen. Das Gestein hait eineii muscheligen Bruch, 

 eine grosze Harte, ist åuszerst feinkornig und olme irgendwelche 



grobere Mineralkdrner In Lokken ist der Schwarzfels. 



besonders weit verbreitet. Er findel sich hier hauptsåchlich im 

 Liegenden der Kiesgånge, wo er allmåhlieh in das gewohnliche 

 Nebengestein ubargeht». Fra Lillebo kisforekomsiter paa Stord,, 

 som i morfologisk (og vel ogsaa i genetisk henseende) tilhører 

 Trondhjemsfeltets Leksdalstype, beskrives i ovennævnte arbeide 

 en aktinolitfels med petrografisk samme karakter som Meldals- 

 feltets «svartfjeld». «Svartfjeldet» er saaledes en karakteristisk 

 bergart ved alle Leksdalstype ns kisfoirekomster. 



Paa mange steder er kishorizonterne (baade de kisiførewde lag; 

 og de mellemliggende bergartshorizoniter) gjeimemsait av sekun- 

 dære kisaarer. Disse aarer gjennemvæver beirgarterne i fpirskjiel- 

 lige retninger, strukturen er i atniiiidielighet finkornig (hos kisla - 

 gene er derimot strukturen tæt). 



Da jeg forst har studere! den ovenfor beskrevne kiatype i L e k s- 

 dalen, har jeg benyttet navnet Leksdalstype n for kis- 

 farekomster av denne karakter. — Foruten i Leksdalen optrær den 

 sanime kis type i strøket omkring V e n n a f j el d nord for Selbu - 

 sjøen og endvidere som allerede omtalt paa. en ræikke forskjellige 

 steder i Mel dals skog en (ved Skjødskiift o. fl. a. steder, muli- 

 gens ogsaa ved Lokken, se herom senere). 



F. Imprægnationstypen 



Ved kisforekomster av i mp r ægn a t io n s ty p e n er svovl - 

 kis det vigtigste kismineral. Magnetkis og kobberkis optrær i 

 almjindelighet i underordnet mængde. Kisens struktur er normal - 

 kornig. Kisen optrær som imprægnation i glimmerskiferberigarter 

 av lidt vekslende sammen sætning uten topografisk (eller genetisk) 

 tilknytning til eriiptivbergarter. Imprægnatiionszonernes alminde- 

 ligste silkatmineraler (gangmineraler) er kvarts og glimmermi- 

 neraler. 



1 ) Falkenberg': Geologisch-petrograpbische Bescbreibung einiger siid- 

 uorwegischer Schwefelkiesvorkomjmen mit besondérei' Beriicksichtigungr 

 ibrer Genesis. 



-') Falkenberg 1. c. side 110. 



