Formationsgruppernes stratigrafiske stilling i forhold 

 til høifjeldsformationerne i syd 



For oin mulig at kunne parallelisere TronidJhjeinsfeltels forma - 

 tionsgrupper med høifjeldsformationerne i det centrale Norge har 

 jeg sidstledeii sommer foretat endel undersøkelser i Gudbrands- 

 dalen mellem Lesje og Otta samt i trakterne syd for Vaagevand 

 mellem Garmo og Randsverk (over til Sjoa). 



Et av de mest instruktive profiler i disse trakter er profilet 

 fra Hestehagen ved Vaagevand over Bjornlisæter til toppen av 

 Kopfjeld. Dette profil er tidligere omtalt av TORNEBOHM, 1 ) 

 BRØGGER 2 ) og BJØRLYKKE. 3 ) Den av mig undersøkte profil- 

 linje stemmer i alt væsentlig med BJØRLYKKES profilteg- 

 ning. 4 ) Lomskollens graa gneis er petrografisk overensstemmende 

 med Vestrandens grundfjeklsgneiis, den tilhører med sikkerhet 

 grundifj eldet. Lomskollens bergart overleires av sparagmit lignende 

 og glimnieiskifeiiignende bergarter, som vel efter al sand synlighet 

 tilhører spara gmitformationen. Over disse bergarter ligger 

 BJØRLYKKES saakaldte «grønne skifer», som petrografisk er helt 

 identisk med Bymarkgruppens grønstensbergarrt. Gjennem en 

 graagrøn glimmer skifervarietet gaar gronstenen hoiere oppe over i 

 lyse (hvite) sparagmit- og kvartsitlignende bergarter, søm et stykke 

 ovenfor Bjornlisæter atter overleires av gabbro. De lyse (hvite) 

 sparagmit- og kvartsitlignende bergarter inditar saaledes med sik- 

 kerhet hoifjeldskvartsens stratigrafiske plads. Jeg har forsøkt at 

 følge BJØRLYKKES grønne skifer (Bymarkgruppen) mot sydøst til 

 trakterne omkring Lemonsjoeii. Her optrær imidlertid i gruppens 

 stratigrafiske nivåa en række nye bergarter, saaledes glimmerski- 

 ferfylliter, pikriter og serpentinkonglomerater samtidig som gron- 

 stenen omtrent forsvinder. Ved sydenden av Lenionsjøen er glim- 

 merskifer-fylliter de fremherskende bergarter, baade pikriter og 

 serpentmkonglomerater er her helt forsvundet. I Graahø øst for 

 Lemonsjoen hvælver sparagmitformiationen sig saddelformig op, 



2 ) Toraebohm: Til frågan ora hogfjållskvartsiten och fjålleiis s.k. 

 yngre gneis, side 37. 



-) Brøgger: Lagfølgen paa Hardangervidda, side 75. 



3 ) Bjørlykke: Det centrale Norges f jeldbygning, side 408 — 410 og 

 418—421. 



4 ) B j ø r 1 y k k e s fortolkning av profilet er ismidlertid nu f orældet, se 

 forøvrig 1. e. side 420. 



