Nr. 1] OVERSIGT OVEK TRONDHJEMSFELTETS BERGBYGNING 137 



peke paa ovre Ordovicium, som amtat av Brøgger efter en ældre 

 uttalelse av G. Lindstrom, men paa æ 1 dr e Ordovicium — ortho- 

 cerkalken og noget ældre og yngre lag.» 



Det centrale Norges fylldtforanation tilhører, efter en række for- 

 skjellige fossilfund Likeledes u n die o r d oviciu m (etager 3 

 og 4). 1 ) De palæontologiske undersøkelser bekræfter saaledes rik- 

 tigheten av den ovenfor skisserte parallell se ring av Bymarkgruppen 

 og Gentralnorges fvllitformation. 



Bymarkgruppens overgangisiacies mot den underliggende spa- 

 ragmitformation er paa de steder, hvor den umiddelbare kontakt 

 er iagttat, utviklet som en sort alunskiferlignende bergart. I profi- 

 let paa vestsiden av Gudbrandsdalen fra Seils kirke til Otta statiøn 

 danner likeledes den samme bergartsitype, her med konkordant 

 optrædende blaakvartslag, underlaget for den derværende Bymark - 

 gruppe. Bergarterne ligger her overalt med S-lig fald, 2 ) de over- 

 leirer ved gaarden Hullet den underliggende sparagimitforrnatiion. 

 Denne atunskiierlignende borizont, delvis utviklet med blaakvarts- 

 lag, maa geologisk-petrograifisk parallelliseres med Valdres saa- 

 kaldte bla akv arts eta ge, 3 ) hvis stratigrafiske stilling er over gruncl- 

 fj eldet, under fyllitformaitionen. Den indtar saaledes i trakterne 

 syd for Gudbrandsdalen Rørosgruppens stratigrafiske plads. Baade 

 blaakvartsetagen og Rønosgruppen er palæ ontologisk karakteriseret 

 ved fossilet Dictyograptus flabelliformis, die maa derfor med fuld 

 sikkerhet kunne karakteriseres som sideordnede, jevnaldrende for- 

 matioiisgrupper. 



Vanskeligere falder en paraHelisering av Tron dhjemsf eltet s og 

 høifjeldets yngste formationsgrupper, henholdsvis Hovindgruppen 

 og hoifjeldskvartsen. Allerede GOLDSCHMIDT 4 ) har paapekt mulig- 

 heten av en stratigrafisk sammenstilling av disse to grupper. Baade 

 geologisk og petrografisk taler meget for berettigelsen herav. 5 ) 

 Begge formationsgrupper ligger tilsyn eladiende konkordant over de 

 jevnaldrende formationer Bymarkgruppen og fyllitformationen. 

 Begge er petrografisk karakteriseret ved sandstene (eller kvartsiter), 

 sparagmiter og konglomerater. Lerskiferbergater og kalkstene, som 

 er karakteristiske bergartstyper for Hovind gruppen, indgaar imid- 

 lertid i meget liten utstrækning i hoifjeldskvartsen. Da Trond - 

 hjemsfeltets Hovindgruppe i syd allerede kiler ut lidt vestenfor 

 Lilteelvedal, kommer de to foirmationsgrupper ingen steder i kon- 

 takt. Og da fossiler hittil Akke er fundet i høif jeldskvartsen, vil en 

 stratigrafisk parallelisering av de to grupper for tiden ikke kunne 



1 ) Se B j ø r 1 y k k e 1. c, side 57 o. a. steder. Her findes ogsaa ældre litera- 



turangivelser. 

 -) Se profiltegning hos Bj. ør lykke 1. c. side 270. 



3 ) Se B j ø r 1 y k k e 1. c. side 52 og 53 o. a. steder. 



4 ) Goldschmidt i disk. i møte i N. G. F. 9. mars 1918. 



6 ) Se Goldschmidt: Konglomeraterne inden hoifjeldskvartsen, N. G. 

 U. nr. 77, samt den derværende literatnroversigt. 



10 





