6 



TH. PETERSEN 



[1919 



menstilles med. Derimot er det to momenter som gjensidig med 

 bestemthet taler for at vi her har at gjøre med en magisk gjen- 

 stand, nemlig den avskaving som kan iagttages paa flere steder 

 paa stenens overflate, og i forbindelse hermed de indridsede rune- 

 tegn, hvis magiske betydning sikkert ikke. kan være tvilsom, og 

 som nedenfor vil bli behandlet av professor dr. Magnus Olsen. 

 Under min søken blandt museets materiale avtildannede kleber- 

 stensstykker av de forskjelligste former i haab om at kunne 

 finde noget som kunde bidrage til at kaste nærmere lys over 

 Utgaardstenen, har jeg navnlig fæstet mig ved en gjenstand som 

 her avbildes som fig. 3. Det er et stykke klebersten, 7,4 cm. 



Fig. 3 



b. 



langt, tilskaaret omtrent som en klokkekolv og bestaaende av- 

 et skaftformet parti med nærmest ovalt tversnit med en avflatet, 

 næsten terningformet utvidelse i den ene ende; i den motsatte 

 er stykket gjennemboret med et i begge ender utvidet hul. Paa 

 det skaftformede parti, navnlig paa den ene brede side, sees 

 kraftige merker efter en avskaving, som efterhaanden er gaat 

 saa dypt ind at den oprindelig nogenlunde symmetriske form 

 er blit forrykket. Denne sten, som har museumsnummer 4371 

 er fundet paa Aastan, Gjeitastrand, Børsa pgd., Sørtrønde- 

 lagen, og indkom til museet i 1892. 



