Nr. 2] EN RUNEAMULET FRA UTGAARD, STOD 13 



s. 558. ifølge kandidat Ivar Lindquist, som i november 1919 

 har undersøkt originalen i Nationalmuseet i Kjøbenhavn, er 

 Stephens's tegning (gjengit her som fig. 5) «i det hela tåget god». 

 Brakteatens fremstilling er et menneskehode over et hornet, fir- 

 føttet d} r r av den type, som Bernhard Salin 1 ) betegner som den 

 danske type av den dansk-gotlandske (dansk-svenske) avdeling. 

 Likesom de fleste brakteater av denne type har brakt. 63 foruten 

 runer ogsaa hakekors, og desuten et tegn, som, saavidt vites, 

 ikke ellers forekommer paa brakteater: et fira r met skive- 

 kors, hvis midte utgjøres av en cirkelformet skive med punkt 

 i, og hvis arme ender i punkter eller ganske smaa cirkler. 



Om hakekorset vet vi med sikkerhet, at det er et hellig tegn, 

 el gudetegn. Ut fra lappiske laan under Nordens hedendom og 

 ut fra nyere islandsk magi, hvor hakekorset optrær under navnet 

 Porshamar kan det fastslaaes, at tegnet har været det gamle 

 Tors-merke, som i vikingetiden delvis er avløst av hammertegnet. 2 ) 

 Men hvor gammelt hakekorset er som Tors-merke, er endnu ikke 

 bragt paa det rene. Paa brakteater er hakekorset meget almin- 

 delig, og man har her ment at kunne spore en bestemt forbin- 

 delse mellem dette tegn og en gudefremstilling (den, som findes 

 paa brakt. 63: menneskehode over et hornet og skjæggel firføttet 

 dyr), som det maa synes tiltalende at opfatte som guden Tor. 3 ) 

 Men der er igjen andre brakteater, som gjør denne kombination 

 av hakekorset og Tor tvilsom. 4 ) Én ting synes dog med bestemt- 

 het at fremgaa av materialet: Naar hakekorset, før hammeren 

 blev det herskende Tors-tegn, har kunnet bli symbol særlig for 

 denne gud, da maa det ha tilhørt en gudeverden, hvori Tor ind- 

 tok en Iremtrædende plads. Denne gudeverden kan vi med et 

 senere navn betegne som Aasgard, gudehimlen. I et saadant 

 uttryk ligger, som det vil fremgaa av det følgende, ingen ana- 

 kronisme, hvad dets religionshistoriske indhold angaar. 



Ved bedømmelsen av hakekorset paa brakt. 63 har vi altsaa 

 to veie at gaa: enten er det Tors-tegnet, eller det er tegn for 

 den gudeverden, Aasgard, hvor Tor hørte hjemme. Med sik- 

 kerhet kan vi ikke vælge mellem disse to muligheter, og under 

 hele den følgende undersøkelse vil jeg stille valget frit mellem 

 de to opfatninger. For begge kan der, som vi skal se, anføres 

 ganske gode grunde; men bindende slutninger kan neppe drages 

 av det materiale, som nu skal fremføres, da det paa forskjellig 

 maate er tvil underkastet: dels er den religionshistoriske utvik- 



x ) Antiqvarisk Tidskrift for Sverige XIV (1899), Nr. 2. 



2 ) Jfr. Axel Olrik, Danske studier 1918, s. 24 ff. 



3 ) Jfr. bl. a. Henry Petersen, Om Nordboernes Gudedvrkelse (1876) s. 

 109 ff. ; Salin, anf. st. s. 90 ff. 



4 ) Jfr. Sophus Muller, Vor Oldtid (1897) s. 606. 



