Nr. 2] EN RUNEAMULET FRA UTGAARD, STOD 19 



Det er da de raadende i disse to verdener, som de magiske runer 

 Mg M og de to hellige tegn skal indvirke paa, til direkte gavn, 

 kan vi tænke os, for brakteatens bærer og til værn mot al skade- 

 lig indflydelse. 



Hvilken hjælp har nu dette været, som runebrakteaten har 

 evnet at yde? Vi kunde nu være tilbøielige til straks at vende 

 tilbake til den anden amulet, Utgaard-stenen, som bærer den 

 samme runeindskrift, og søke veiledning i den kreds av forestillin- 

 ger og overtroiske handlinger, som efter konservator Petersen's 

 fyldige redegjørelse synes at omgi denne magiske gjenstand. Men 

 vi vil heller straks utstrække undersøkelsen videre til andre 

 gammelgermanske kilder, hvor jord og gudehimmel (æser) op- 

 trær sammen. 



Først kommer da i betragtning de merkelige indledningsstrofer 

 til Sigrdrifumål (str. 3 f.), hvor den av søvnen vækkede valkyrje 

 hilser Dagen med dens følge og Aasgard's beboere, virkningsfullt 

 motslillede Nattens og Jordens magter: 



(3.) Heill dagr, 



heilir dags sijnir, 



heil nott ok nipt! 



oreiåum augum 



Mti6 okkr ftinig 



ok geflb sitjondum sigr! 



(4.) Heilir æsir, 

 heilår åsynjur, 

 heil sjå in fjqlnyta fold! 

 mål ok manvit 

 gefi6 okkr mærum tveim 

 ok læknishendr, meåan lifum! 1 ) 



Stroferne danner indledningen til valkyrjens rune-belæring (str. 

 6 — 13), som aapnes med «seierruner» {sig runar str. 6, jfr. sigr 3.e) 

 og avsluttes med limrunar for lægen {ef pu vilt læknir vera str. 

 11, jfr. læknishendr 4.6), målrunar til bruk paa tinge (str. 12, jfr. 

 mål 4.s) og hugrunar («vid-runer» str. 13, jfr. manvit 4.3). Denne 

 strofefølge, som er overlevert i Edda-haand skriftet, avviker fra 

 strofefølgen i V^lsunga saga, hvor de citerte indledningsstrofer 



l ) Av G. A. Gjessing (Den ældre Edda, Kr.a 1899, s. 192) gjengit saaledes: 



Hil dig dag, Hil Jer æser, 



hil dags sønner, hil aasynjer, 



hil nat og kvinders kjøn! hil dig, du hulde jord! 



med huldrigt blik os gjæve to 



hid til os se. giv tale og vid, 



sign os, som sidder her! lægedomshaand i liv! 



