Hellerne ved Laksevaagen, Kristiansund 



Av A. NUMMEDAL 



Under mine stenaldersundersøkelser i N are stø ved Arendal 

 sommeren 1918 blev jeg opmerksom paa nogen stensætninger 

 som jeg syntes pekte hen paa stenaldersgraver. Disse stensæt- 

 ninger blev dog ikke denne sommer nærmere undersøkt, kun en 

 røs blev utgravet av konservator dr. Jan Petersen og mig, og 

 denne indeholdt oldsaker baade fra stenalderen og den ældre 

 jernalder. Da jeg kom hjem til Kristiansund, begjmdte jeg at 

 lete efter lignende stensætninger her, og det førte til at jeg fandt 

 to nye forhistoriske bopladser paa Kirkelandet. 



I Trondhjems videnskapsselskaps skrifter 1912 nr. 8 omtales 

 paa side 48 og 49 et stenaldersfund som blev gjort paa gaarden 

 Dalens grund ved Kristiansund i en liten heller østenfor 

 husene paa gaarden med aapning mot syd, som dannes ved en 

 sprække i fjeldet ca. 30 m. o. h. og omkring halvandet hundrede 

 meter fra sjøen. Sprækken fortsætter i østlig retning helt ned 

 til sjøen. En 30 — 40 m. fra denne og i en høide av omtrent 

 10 m. har brændingen ved en høiere vandstand omkring sprækken 

 utarbeidet en rummeligere heller som ogsaa har aapning mot 

 syd, og her har man den ene av de nye bopladsene. 



Helleren har ikke noget navn. Det nærmeste sted med navn 

 er en liten vik litt nordligere som kaldes Laksevaagen. Paa 

 nordsiden av viken er der i ca. 7 m.'s høide over havet en 

 mindre heller som ogsaa viser spor efter beboelse. Ved prøve- 

 gravning er her fundet kul, flint, (avfald), dyreben (væsentlig 

 fiskeben) og skjæl 1 ). Heller ikke denne heller har noget navn. 

 Jeg har det indtryk at der ikke vil findes noget andet her end 

 det nævnte, og jeg vil ved denne leilighet ikke gjøre den til 

 gjenstand for videre omtale; jeg har kun villet nævne den. 



Bopladsene kalder jeg Hellerne ved Laksevaagen. 



Fotografiet, fig. 1 sammen med grundplanen, fig. 2 vil gi et 

 begrep om forholdene paa bopladsen søndenfor laksevaagen. 

 Fotografiet er tat inde i helleren fra vest. Helleren begrænses i vest 

 av større nedfaldne stenblokker. Paa lignende maade begrænses 

 den i øst av nedramlede stener straks østenfor den lille busken 

 som sees i bakgrunden av billedet. Længden av den saaledes 



x ) Ved senere gravning er ogsaa fundet et iorrustet jernstykke. 



