iO A. NUMMEDAL [1919 



10. Solen ensis Lin., knivskjel, et brudstykke. Denne art er angit 

 fra Barethulen i Vernes sogn. 

 3. febr. 1918. 



O. Nordgaard. 



Albuskjæl og strandsnegl var som sedvanlig de hyppigst fore- 

 kommende. 



Av dyreben fandteis vel 50 stykker, som tilhørte 8 efternævnte 

 arter: 



Ei n hol I, Halmoy, Flatanger 

 Nogle f aa F i s k e - K n o g 1 e r, af T o r s k e f i s k e, i hvert Fald 



de fleste. 

 Somateria mollissima, Ederfugl. 2 ufuldstændige Laarben, unge. 

 Larus marinusC?), Svartbag eller maaske en anden Art af samme 

 Størrelse. Midtstykke af en Overarm, et Mellemfodsben uden 

 nedre Ende. 

 Cepphus grylle, Te j ste. En Overarm uden Led-Ender. 

 Phalacrocorax graculus, Topskarv. Øvre Del af et Skinneben, ungt. 

 Phoca sp., Sæl. Nogle faa Knogler, ganske unge. 

 Ovis aries eller Capra hircus, Faar eller Ged. Nogle faa Knogler 

 af gamle og unge. 



18. april 1918. Herluf Winge. 



I Einhol I fandtes 15 flintstykker. Det største stykke viser mer- 

 ker efter flere avspaltninger, og mange av de andre stykker har 

 slagbule. Flinten er daarlig og graa av farve. 



Av redskaper og brudstykker av saadanne fandtes følgende: 



Et r a n d s t y k k e av et ornamentert kleberstenskar 

 (fig. 5). Under randen er indskaaret en siksaklinje som nedentil 

 begrænses av et ophøiet smalt baand, hvis nederste kant er tagget. 

 Under forutsætning av ensartet krumning har karrets munding 

 utvendig maalt hat en diameter av omtr. 18 cm. Nogen oplys- 

 ning om karrets form gir stykket ikke. 



To lerkarskaar av mørk asbestholdig lerrnasse. Godstyk- 

 kelsen er 7 mm. Det største stykke har to horisontale linjer. Paa 

 den ene siden av disse synes der at ha været prikkede siksaklinjer. 

 Det mindste lerkarskaar har ogsaa to horisontale linjer; men av- 

 standen mellem dern er noget større end paa det største. 



Et brudstykke av et b e n r e d s k a p. Det er dannet av en 

 storre hulknokkel, er nu forvitret, men i kanten tilhoire er bevaret 

 litt av den polerte overflate. Stykket har en form soim den bakerste 

 del av benharpunerne ofte har. 



En rund bennaal med øle (fig 6). Øiet er rundt og tran- 

 gest paa midten. 



En rund i begge enden tilspidset p i n d e av træ. Stykket 



