106 TIGERSTEDT, BLODMÄNGDEN ERAN VENSTRA HJERTK AM MAREN. 



Hvad som främst faller i ögonen vid detta försök är den 

 stora växlingen af den vid hvarje hjertslag och den på 1 sekund 

 ur hjertat utdrifna blodmängden. Kan denna vexling icke bero 

 på en koagulation af blodet i apparaten? 



Om så vore fallet, borde trycket stiga i den centrala och 

 sjunka i den periferiska manometern samt således dijfferensen mellan 

 trycket i aorta och det i carotis ökas. Så är dock ingalunda 

 fallet. Vi finna tvertom, att tryckdifferensen mellan aorta och 

 carotis snarare aftager, såsom framgår ur följande samman- 

 ställning af medeltrycket under några på måfå uttagna perioder. 



Period. 



Medeltryck 



; mm. Hg. 



Differens ; 

 mm. Hg. 



Aorta. 



Carotis. 



1 



116^ 



91 



251 



10 



153^ 



126 



27 .V 



20 



157 



186 



21 



30 



151 



129 



22 



40 



137 



117 



20 



50 



129 



108 



21 



60 



129 



109; 



194: 



70 



141 



120 



21 



80 



116 



99 



17 



Någon koagulation i strömuret, genom hvilken i detsamma 

 ett större motstånd skulle hafva uppstått, har således icke 

 grumlat försöket. 



För ett och samma tryck finna vi mycket betydande vex- 

 lingar i afseende å den af hjertat utdrifna blodraängden. Föl- 

 jande tabell upptager ett antal hithörande parallelbestämningar, 

 af hvilka ingen hänför sig till de afdelningar af försöket, under 

 hvilka djuret varit qväfdt. 



