ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAE. 1891, N:0 4. 199 



på den väl kända vestkusten är rådande, synes mig redan nu 

 bevisa rigtigheten af mina åsigter. Skulle mot förmodan de nya 

 fynden gå i annan rigtning än jag antagit, så skall jag med 

 största nöje erkänna mitt misstag, ty för fakta måste man böja 

 sig. Såsom saken för närvarande gestaltar sig, talar deremot 

 allt för rigtigheten af den af mig uttalade uppfattningen. Hvad 

 de zoogeografiska förhållandena angår, så kan jag deremot ej 

 finna, att de, om insekterna undantagas, kunna utöfva något infly- 

 tande på föreliggande fråga, lika litet som tvärt om, ty de för djurens 

 spridning gynsamma vilkoren kunna gå i helt motsatt rigtning mot 

 växternas. Hade t. ex. en landförbindelse nu existerat mellan 

 Island och Grönland, så skulle tilläfventyrs moskusoxen kunnat 

 sprida sig till förstnämnda land, utan att dess flora vore mindre 

 europeisk för det. Ett land kan redan hafva erhållit sin flora 

 från öster, då en invasion af djur eger rum från vester och tvärt 

 om. De zoogeografiska undersökningarna i all ära, men någon 

 afgörande betydelse för ifrågavarande spörsmål hafva de ej. 



Att professor Warming vid författandet af sin antikritik 

 haft ondt om tid, framgår dessvärre deraf, att han icke närmare 

 tagit reda på hvarken hvad jag yttrat eller hvad han i sina 

 egna arbeten sagt. Pä grund häraf finna vi långa utläggningar, 

 som helt och hållet bero på nya misstag från Warmings sida. 

 Så t. ex. återkommer allt jemt, att en af mina hufvudinvänd- 

 ningar är, att Warming »ikke studerer Udbredningen 'inom 

 landet'», men något dylikt har jag visserligen icke påstått. Hvad 

 jag sagt är, att Warming ej »fäst nog^) afseende vid växternas 

 utbredning inom Grönland» samt att han »alltför ensidigt an- 

 vändt den statistiska jemförelsemetoden», och detta står ej blott 

 fortfarande fast, utan erhåller ytterligare stöd genom Warmings 

 antikritik. Till detta skall jag sedan återkomma och går nu att 

 bemöta Warmings invändningar i den ordning, som de af ho- 

 nom blifvit framställda-). 



') Kursiveradt här. 



^) Nemligen de mera väsentliga bland desamma. En hel hop ovä.sentliga har 

 jag deremot förbigått, enär de mestadels äro af den art, att de ej förtjena att 



