202 NATHORST, OM DEN GRÖNLÄNDSKA VEGETATIONENS HISTORIA. 



samma namnes ej heller ett ord derom, att dess innehåll i något 

 hänseende afviker från hufvudarbetet. 



Oaktadt Warming nu hänvisar till sina mera försigtiga 

 uttalanden i de franska och tyska uppsatserna, vidhåller han 

 emellertid fortfarande, att Danmarkssundet »i det Hele og 

 Store gjör en Skillelinie mellem to forskjellige Naturer, en ud- 

 preeget europseisk og en arktisk-amerikansk». Såsom bevis derför 

 hänvisas bland annat till de statistiska data, som ådagalägga, att 

 medan det i Island finnes ungefär 25 gånger så många östliga 

 som vestliga typer, »er der i Grönland omtrent lige mange öst- 

 lige og vestlige, naar Grönland tages som Ilelhed». Här ha vi 

 ett tillfyllestgörande exempel på hvart man kommer, när man 

 alltför ensidigt använder den statistiska metoden och på 

 samma gång ej tar nog hänsyn till växternas utbredning 

 inom landet. Detta påstående skall jag sedan närmare utveckla, 

 men vill dessförinnan fästa uppmärksamheten vid ett annat för- 

 hållande. Såsom vi ofvan sett, anser Warming, att man vid 

 frågans afgörande äfven bör taga de zoogeografiska förhållandena i 

 betraktande. Det är under sådana omständigheter mer än egen- 

 domligt, att han icke i första rummet tager hänsyn äfven till de 

 lägre växterna, mossor, lafvar och svampar. Dessa äro nu bear- 

 betade, men Warming nämner ej ett ord om desamma, ehuru han 

 i sin första uppsats (I) med rätta framhåller, att det i växtgeogra- 

 fiskt hänseende äfven är vigtigt att taga hänsyn till dem. Visser- 

 ligen gå resultaten af denna bearbetning i helt annan rigtning 

 än som med Warmings åsigter är förenligt. »Skjönt Grönland 

 ligger forholdsvis naer ved det amerikanske Fastland», säger Chr. 

 Jensen, 1) »har det dog ikke en eneste af dettes ejendom- 

 raelige Mosarter.» 2) Detsamma skrifver Kindberg till mig i 

 ett meddelande den 27 Januari 1891. »Någon äkta ameri- 

 kansk art, som ej finnes i Europa, är icke påträffad i 

 Grönland.» Deremot finnas på Grönland, enligt sistnämnde for- 

 skare, ej mindre än 23 europeiska mossarter, som icke äro funna i 



') Meddelelser om Grönland. Heft. 3, Forts., sid. 424. 

 ^) Möjligen finnes dock en Fontinalis. 



